98 
gende Regntid den subatlantiske). I disse 
Bgne har ogsaa Vestkystens Flora hist og her et- 
terladt mere eller mindre sparsomme Rester som 
Minder fra hine fjerne Dage. 
Men da Landet steg videre, mmdtraadte et 
nyt Omslag. Mange Myre tørrede og bleve skov- 
bevoxede, og kontinentale Arter spredtes paa ny. 
TI de laveste Fgne, som den Gang netop vare 
stegne af Havet, indvandrede den subboreale 
Flora til det sydlige Norge. 
Saa kom en ny Regntid, den sidste. Men 
selv denne er forhistorisk. Thi Stensager findes 
ofte i de yngste Torvlag. 
Nutiden er atter tør. Det synes, som om 
kontinentale Arter sprede sig; thi man finder 
ofte enkelte Kalk- og Skiferplanter paa haardere 
Bjergarter, hvor der er Kalk og Skifer i Nær- 
heden, og Sphagnum-Lag, som dannedes paa 
Myrene under den sidste Regntid, er ofte alde- 
les overvoxet af Lyng, Lav og Skov. 
Denne Theori om vexlende tørre og fugtige 
Tider spreder ogsaa lys over flere andre bota- 
niske og geologiske Forhold, som her ikke kunne 
berøres. Den forklarer saaledes en lang Række 
af forskjelligartede Kjendsgjerninger. Flere af 
disse kunde maaske ogsaa forklares paa andre 
Maader; men den fremstillede Theori samler dem 
alle under ét Synspunkt og synes paa én Gang 
tiltredsstillende at forklare dem alle. 
Dersom vi gaa tilbage 1 Tiden, fmde vi 
lignende Vidnesbyrd om en Vexel af tørre og 
fugtige Perioder. Istiden var saaledes som før 
nævnt flere Gange afbrudt af Tider, hvorunder 
Bræerne minkede. Fra en af disse interglaciale 
Perioder skrive sig de mægtige Skiferkullag ved 
Dirnten i Schweiz. I disse findes (ifølge O. 
Heer) syv Skovlag. over hverandre, adskilt af 
Torvlag, der dannes af Sump- og Vandplanter. 
Og lignende Skov- og Stubbelag findes i Kullag 
fra alle Tider, lige fra de gamle Stenkuls Dage. 
Om Aarsagen til disse vexlende Perioder 
kan man endnu kun have Formodninger. Norges 
Skjælbanker tyde paa, at Forandringer i Havets 
Temperatur have ledsaget hine Omslag i Klima- 
tet. Naar Havet bliver varmere, maa det anta- 
ges, at Regnmængden vil voxe. Det er derfor 
sandsynligt, at Havets Temperatur og Havstrøm- 
menes Styrke ere underkastede periodiske Æn- 
dringer, saaledes som ogsaa enkelte Naturfor- 
skere af andre Grunde antage. Naar Aarsagen 
til disse Ændringer bliver sikkert paavist, da 
ville Regntiderne sandsynligvis blive et Middel 
til at maale Tiden, og det er min Tro, at det 
da vil vise sig, at Arternes Udbredelse bestem- 
mes ved lige saa enkle Love som Himmellege- 
mernes Bevægelser. 
| 
Mere om streng Kulde. 
Af Aksel S. Steen. 
I en i forrige Nummer af ,Naturen* indta- 
gen Meddelelse om den strenge Kulde her i 
Landet i den forløbne Vinter hidsatte jeg til 
Sammenligning efter , Nature* en kort Tabel over 
de i Sibirien til forskjellig Tid iagttagne lave- 
ste Temperaturer. I denne Tabel er Werkho- 
jansk, en liden By i Øst-Sibirien ved Jana-Flo- 
den OMSTJANE BL SSL IKE NN NG) 
opført som det koldeste Sted med en absolut 
Minimumtemperatur af —62.% OC. Dette Tal 
er imidlertid fremkommet som Resultat af kun 
et Aars (1869) Iagttagelser. — Efter de sidste 
Oplysninger, hentede fra et nylig udkommet 
storartet Verk om Temperaturforholdene 1 det 
russiske Rige af Professor Wild i St. Peters- 
burg, har der ogsaa en Vinter senere, nemlig 
fra 13de November 1871 til 27de Marts 1872 
været anstillet regelmæssige meteorologiske lagt- 
tagelser i Werkhojansk af en Kjøbmand Goro- 
chow, og 1 dette Tidsrum gik Temperaturen 
en Gang nemlig den 30te December 1871 end- 
ogsaa ned i —63.02 O., der følgelig bliver den 
laveste Luft-Temperatur, som nogensinde er iagt- 
taget i Verden. — Wild har efter de forelig- 
gende 17/, Aars Observationer beregnet de 
maanedlige Middeltemperaturer i Werkhojansk, 
og disse viser sig for Vintertidens Vedkom- 
mende forfærdelig lave, saaledes November —39.02 
C., December —45.07, Januar —49.%, Februar 
—47.0 og Marts —33.08; saa stiger Middel- 
temperaturen i April til —14.% og naar sin 
højeste  Værdi i Juli 15.44 med en absolut 
Maximumtemperatur af 30.0 den 3die August 
1872; det er altsaa et typisk Indlandsklima. 
Trods en saa hø) Maximumtemperatur indtræft- 
fer der ofte om Sommeren Nattefrost, saa at 
der aldrig kan være Tale om Agerbrug; kun 
nogle ganske faa Grønsager bliver dyrket. Vin- 
terkulden i Werkhojansk skildres af Alle, som 
har havt Anledning til at stifte nærmere Be- 
kjendtskab med den, med levende Farver. En 
tredobbelt Renskindspels er neppe istand til at 
hindre Blodet fra at stivne til Is i Aarerne. 
Hvert Aandedræt frembringer en ulidelig smer- 
tefuld Fornemmelse i Struben og Lungerne. 
Den udaandede Vanddamp fryser øjeblikkelig 
til fine Iskrystaller, som ved at rives mod hver- 
andre frembringer en knitrende Lyd i Luften, 
ikke ulig den Lyd, som høres, naar tørt Hø 
vendes, eller naar man river itu et Stykke Fløjel 
eller Silketøj. Den hele Karavane af Rejsende 
er bestandig indhyllet i en tyk blaa Sky frem- 
bragt ved Menneskenes og Dyrenes Udaanding. 
Gjennemskjærer en Ravn i langsom Flugt den 
iskolde Luft, saa efterlader den bag sig en tynd 
traadlignende Dampstribe. Hestenes Hove sprin- 
