trykkes til Is, saaledes forener ogsaa Stykker af 
allerede dannet Is sig til et eneste sammenhæn- 
gende Isdække. Bliver en Bræes Underlag me- 
get steilt, spaltes Isen i Tusinder af Blokke, 
som igjen forener sig til et, saasnart Bræen 
kommer paa et svagere heldende Underlag. Paa 
den mest overraskende Maade fremtræder dog 
dette Fænomen der, hvor en Bræ skal ud over 
en steil Væg. Som Laviner vælter Bræen uhyre 
De knuste Blok- 
ke, hvis Stumper ophober sig ved Klippens Fod, 
Isblokke udover Styrtningen. 
forener sig paany til en eneste Masse og fort- 
sætter Veien videre som Isbræ. 
Ved Hjælp af den tidligere omtalte Cylin- 
der, kan vi ogsaa i dette Stykke efterligne Na- 
turen. Istedenfor med Sne fylder man Oylin- 
deren gjentagne Gange med Isstykker. — Naar 
den sammenpressede Masse tages ud, vil man 
se, at den danner en sammenhængende, temme- 
lig klar, skarpkantet Isblok, som nøiagtig ud- 
fylder Cylinderens indre Hulrum. 
Dette Forsøg, som skyldes Tyndall, viser, 
at man, ved at anvende Tryk, kan give en Is- 
blok en hvilkensomhelst Form, aldeles som om 
det var Vox. Man kunde tro, at en saadan 
Blok først, under Trykkets Indflydelse, opløste 
sig til et meget fint Støv, at den i denne Til- 
stand fyldte alle Formens Kroge, og at saa Is- 
støvet, ligesom Sneen, ved Sammenfrysning for- 
Man kunde fri- 
stes til denne Antagelse saameget mere, som 
enede sig til en eneste Masse. 
man hele Tiden under Sammentrykningen hører, 
at det knager i Isen inde i Cylinderen. — Men 
et eneste Blik paa en saadan ved Sammentryk- 
ning frembragt Isblok lærer os, at den ikke er 
Den af Isstykker dan- 
nede Blok er langt mere gjennemsigtig end den, 
dannet paa den Maade. 
som er dannet af Sne, og man kan i den end- 
nu gjenkjende de forskjellige anvendte Isstykker, 
om de end har forandret sin Form noget, idet 
de er blevet fladere. 
Forsøget er meget smukt, naar man begyn- 
der med at lægge Istykker i Formen og saa 
fylder efter med Sne. —Gylinderen vil da vise 
sig sammeilsat af afvekslende gjennemsigtige og 
De første hidrører fra Isen, de 
Ogsaa 1 dette Tilfælde kan 
man skjelne de enkelte til Plader sammentryk- 
kede Istykker. 
Dette viser os, at Isen ikke nødvendigvis 
matte Lag. 
sidste. fra Sneen. 
først maa knuses til Støv for saa, under Ind- 
flydelse af Tryk, at antage Form af en Oylin- 
der, men at den er istand til at give efter, uden 
at dens Dele behøver at tabe sin Sammenhæng. 
Vi kan overbevise os herom paa en end mere 
slaaende Maade og gjøre os en nøilagtigere Fore- 
stilling om, hvorledes Isen giver efter for Tryk, 
naar vi, istedenfor at sammentrykke Isen i en 
lukket Form, hvor vi ikke kan faa den at se 
under Sammentrykningen, lader den sammentryk- 
kes mellem to Træplader. 
Lad os først lægge mellem de to Plader i 
Pressen et mere eller mindre eylindrisk Stykke 
Is, som er taget fra et isdækket Vand, 
og som har to plane Flader. 
Pladerne 
Trykket gaar Isen istykker. 
Lad os derpaa 
Under 
Enhver Sprække, 
begynde at skrue sammen. 
som opstaar, gjennemsætter mere eller mindre 
hele Massen, som deler sig i en Mængde større 
Stykker, som faar smaa Revner og atter deler 
sig, naar vi øger Trykket. Naar vi lader Tryk- 
ket ophøre, ser vi, at alle disse Stykker er sam- 
menfrosne og dammer et Slags uregelmæssig 
Plade; men Betragtningen af det hele viser os, 
at, om Isen har forandret Form, er dette min- 
dre af den Grund, at den har givet efter for 
Trykket, end fordi den er knust. 
alle Stykkerne fuldstændig forandret sin indbyr- 
des Stilling. 
Ganske anderledes gaar det, 
Desuden har 
om vi 
imellem Pressens Plader sætter en af de Oy- 
lindere, som er frembragt ved Sammen- 
presning af Is eller Sne. Naar Trykket øges, 
hører man atter at det knager; men Cylinderen 
gaar ikke itu, den forandrer lidt efter lidt Form, 
idet den bliver lavere og lavere, samtidig med 
Det er først 
meget sent, naar Oylinderen allerede har faaet 
at den udvider sig til Siderne. 
Form af en cylindrisk Plade, at den begynder 
at gaa itu paa Kanterne og i det smaa efter- 
ligner Bræernes Revner. | 
De Forsøg, vi nu har gjennemgaaet, har 
vist os, hvorledes Isen lige for vore Øine for- 
andrer Volum uden dog at tabe sin Sammen- 
Den stive Isblok 
synes endog at blive flad, som den var af Vox. 
hæng, uden at gaa istykker. 
Tagttager vi, i det Øieblik Pressen begyn- 
der at virke, opmærksommere den gjennemsig- 
tige Oylinder, som er frembragt ved Sammen- 
presning af klare Isstykker, kan vi gjøre os en 
