106 
Ide om, hvad der foregaar 1 det indre af den 
lukkede Cylinder, i hvilken vi sammenpressede 
Isstykker eller Sne. 
utallig Mængde i hinanden flettede Sprækker, 
Det 
overveiende Tal af disse Sprækker forsvinder et 
Vi ser i Virkeligheden en 
som gjennemsætter den som en Taage. 
Øieblik efter, at man har ladet Trykket ophøre; 
Naar 
blok kommer ud af Pressen, er den mærkelig 
der bliver dog altid nogle igjen. en Is- 
mattere, end da den lagdes ind. 
Ved Hjælp af Forstørrelsesglas kan man 
se, at dette skriver sig fra en Mængde haarfine, 
hvidagtige Linier, som 1 alle Retninger gjen- 
nemsætter det Indre af den forøvrigt gjennem- 
sigtige Is. Det er yderst fine Revner, som vi- 
ser sig for os som slige Limier. 
Af den Omstændighed, at en Blok af sam- 
menpresset Is er gjennemsat af en Mængde fine 
Sprækker og Ridser, kan vi slutte, at den gi- 
ver efter for Trykket derved, at dens Dele for- 
andrer Plads og saaledes unddrager sig Tryk- 
kets Virkning. 
forsvinder Størstedelen af disse Sprækkesystemer 
Naar Trykket ophører at virke, 
ved Sammenfrysning. 
Men paa de Steder, hvor Ispartiklernes 
Stedforandring er saadan, at Qverfladerne ikke 
mere passer nølagtig 1 hinanden, bliver der til- 
bage Spor af Sprækkerne. Ved Lysbrydning 
viser disse Sprækker sig som hvidagtige Linier. 
Disse den sammentrykkede Ises Sprækker 
og Skilleflader bliver end mere iøinefaldende, 
naar Isen, som, saaledes som tidligere omtalt, 
under Sammenpresningen har faaet en Tempera- 
tur under 09, paany bliver varmere, saaledes at 
den begynder at smelte langsomt. — Sprækkerne 
fyldes da med Vand, og Isstykket viser sig at 
bestaa af en uendelig Mængde smaa Iskorn, 
hvis Størrelse varierer fra et Knappenaalshoveds 
til en liden Erts. 
bundne i Hjørnerne og er ofte endog forbundne 
Disse Korn er nøie for- 
med hinanden, efterat de meget fine Ridser, 
som skiller fyldt med 
Vand. — Dersom man med Neglen bryder et li- 
det Stykke af en saadan Blok, kjender man 
smaa, 
dem fra hinanden, er 
mangekantede 
har 
sætning kun med den Forskjel, at Kornene her 
Korn mellem Fingrene. 
Isbræernes Is nu aldeles samme Sammen- 
er langt større, endog som et Dueæg. 
Vi ser altsaa, at 1 Modsætning til den regel- 
mæssig krystalliserede Is, saaledes som den danner 
sig paa Overfladen af stillestaaende Vand, har 
den sammenpressede Is ligesom ogsaa Isbræernes 
en kornet Struktur. Mellem disse to Slags Is er 
der saaledes samme Forskjel som mellem Kalkspat 
og Marmor. Begge bestaar af kulsur Kalk; men 
den første optræder som store regelmæssige Kry- 
staller, Marmoret derimod som en uregelmæssig 
Samling af krystallinske Korn. —Sætter man 
ved Hjælp af en Kniv en Sprække i Overfla- 
den af Kalkspat eller krystalliseret Is, forplan- 
Har 
gaar Revnen nødvendigvis 
ter denne sig langt ned i Massen. man 
derimod kornet Is, 
ikke længere end igjennem de trufne Korn. 
Den Is, som er dannet kunstig ved Sam- 
menpresning af Sne, og som derfor oprindelig 
er sammensat af en utallig Mængde smaa Kry- 
Ved sit Udseende 
skiller den sig strax fra Bræernes Is, idet den, 
stalnaale, er meget plastisk. 
som Følge af den store Mængde Luftblærer, 
som findes i den løse Sne, og som under Sam- 
menpresningen bliver tilbage i Isen, er mat. 
Hvis man sammenpresser Isen mellem to Træ- 
ser man Lhuftblærerne 
fra Overfladen. 
og sammenpresser Stykkerne til en ny 
plader, 
Skum 
Isblok 
Blok, bliver denne klarere og ved at gjentage 
undvige som 
Knuser man en slig 
dette flere Gange, kan man faa aldeles klar Is, 
idet der for hver Gang gaar bort noget Luft. 
Det er formodentlig paa denne Maade, at Bræ- 
ens Sne lidt efter lidt gaar over til Gletscherens 
gjennemsigtige Is. 
Endelig, dersom man tager en af de Cylin- 
har erholdt ved 
vexelvise Lag af Sne og Is, og sammentrykker 
dere, man at sammenpresse 
den, indtil den danner en Plade, fremkommer 
fine Baand, derved at de gjennemsigtige og de 
matte Lag begge udbreder sig med stor Regel- 
mæssighed. I mange Bræer finder man Is med 
denne Slags Baand. Tyndall tror, at de frem- 
kommer paa følgende Maade: Tidligere er om- 
talt, 
Underlag pludselig sænker sig som en steil Væg, 
enkelte Blokke. Der 
Denne Blanding af 
at Isen paa sine Steder, hvor Bræens 
styrter ned i kan nu 
falde 
Sne og klar Is kan da sammentrykkes i Bræens 
Sne mellem disse. 
nedre Løb og paa Grund af Bræens Bevægelse 
udtrækkes i Baand. Det er et Fænomen aldeles 
tilsvarende til det, som vi saa fremkaldt paa 
kunstig Vei. 
Vi ser saaledes, hvorledes Bræen med sine 
