De viste tillige, at Bladene 
er særdeles ømfindtlige for selv den mindste 
Stilling. Bladene holdtes 
horizontale ved at stikkes fast til Korkstykker; 
de, der laa lige paa Korken, led, naar Forskjel 
dedes af Frost. 
Forandring 1 deres 
kunde iagttages, mere end de, der stod et Par 
Centimeter over den og det af den Grund, at 
de sidste, omkring hvilke Luften kunde cirkulere, 
opvarmedes af denne mere end de første! noget, 
der viser, hvor liden Afvigelse der skal til, for 
at Nyttevirkningen kan komme med i Spillet 
og skaffe Selektionsprincipet Anvendelse. 
Darwin giver Benævnelsen sovende blot til 
Blade, som om Natten hælder mindst 60% mod 
Horizonten, hvis Udstraaling altsaa er formind- 
sket til det halve, og fandt da, at 26 af 153 
undersøgte Slægter omfattede Planter med so- 
vende Frøblade; ikke fuldt saamange Slægter 
indbefatter Arter med sovende Løvblade, hvad 
det 
Plantens første Tid, og medens den ikke har 
man jo ogsaa maatte vente, da netop i 
andre Blade end Frøbladene, vil være af Vig- 
tighed for den ikke at skades af Frosten. Det 
Organ, der altid er den mekaniske Aarsag til 
Bevægelsen, er Blad- eller Smaabladstilken, der 
enten kan være uddannet til et særligt Bevæ- 
gelsesredskab, en Pulvinus, eller ei, udenat dog 
Tilstedeværelsen eller Mangelen af Pulvinus i 
Grad 
Pulvinus, 
nogen væsentlig 
Mekanik. — Findes 
gelsen nemlig paa Forandringer i den relative 
forandrer Bevægelsens 
saa beror Bevæ- 
Spænding paa forskjellige Sider af den, mangler 
Pulvinus, saa beror Bevægelsen paa forskjellig 
Spænding og dermed i Forbindelse staaende for- 
skjellig Væxt, hvorfor Bevægelsen 1 sidste Til- 
Fra  Mekanikens 
altsaa Intet 1 Veien for at aflede 
fælde ophører med Væxten. 
Side er der 
al Søvnbevægelse fra Cirkumnutation, derimod 
frembyder Søvnbevægelserne rent overfladisk seet 
store indbyrdes Forskjelligheder, der kunde synes 
Vi skal af 
Darwins righoldige Samling udtage nogle typi- 
Hos Oxalis, Gjøkesyre, Surkløver, 
at tale mod en saadan ÅAfledning. 
ske Exempler. 
denne fine, lysgrønne Plante, der findes saa al- 
og 
g i Skov gjennem hele 
mindelig bag Stene 
Landet, og som vel er den eneste indenlandske 
Plante, hvis Blade er pirrelige for Berøring, 
bøies de tre tynde Smaablade til Natten nedad, 
og hvert Smaablad folder sig, forat der skal 
blive Plads, noget sammen, saa at de to Halv- 
110 
dele danner en Vinkel med hinanden; Bladet 
indtager altsaa ganske samme Stilling som efter 
en Pirring. 
Hos Arter af Lotus, Tiritunge, er Søvn- 
bevægelsen af stik modsat Art idet Bladene stil- 
Tilfældet 
med ”Tobakkens store Blade, der i Modsætning 
les vertikalt opad. Det samme er 
til Oxalis og Lotus netop har Antydning til 
Pulvinus. Tegner man paa den ovenfor angivne 
Maade Diagrammer af saadanne tilsyneladende 
modsatte Bevægelser, viser disse en meget stor 
Lighed indbyrdes og med Diagrammer af sim- 
pel cirkumnuterende Bevægelse. Cirkumnuterende 
Blade beskriver enten en eneste Ellipse i Løbet 
af Døgnet eller flere. I det første Tilfælde 
behøver Bevægelsen blot at blive stærkere om 
Morgenen og Aftenen, det paa disse Punkter 
gjennemløbne Rum altsaa større end før, forat 
Cirkumnutation skal gaa over til den regelmæs- 
I det andet Tilfælde, som 
er det hyppigst forekommende, kan man tænke sig 
sigste Søvnbevægelse. 
Søvnbevægelsen frembragt alene ved, at den ene 
Side af en af de mange Ellipser om Aftenen 
bliver forlænget, indtil Bladet staar vertikalt, i 
hvilken Stilling det da cirkumnuterer paa sæd- 
vanlig Maade til om Morgenen, da det atter, 
ved at en Side af en Ellipse bliver længere end 
ellers, gaar tilbage til den horizontale Stilling. 
At en saadan Forandring i Bevægelsen, selv 
om den fra først af ikke var stærk udpræget, 
vil være af Nytte for Planten bliver forstaaeligt, 
naar Hensyn tages til Bladenes tidligere nævnte 
store Ømfindtlighed for Forskjel i Afkjølingen. 
Plantedeles 
Bøining henimod eller i enkelte Tilfælde fra en 
Den heliotropiske Bevægelse, 
Dyskilde, er en anden Afændring af Cirkumnuta- 
tionen. Diagrammer af disse Bevægelser viser 
en tydelig Overgang fra den almindelige Kred- 
sen paa et Sted, gjennem Ziksaklinier til Be- 
Den 
Darwin 
vægelsen i en ret Linie mod Lyskilden. 
transverselle  Heliotropismee ller, som 
benævner den, Diaheliotropismen, Bldes Tilbøie- 
lighed til at stille sim Flade lodret paa l.ys- 
straalerne, nok en modificeret Cirkumnuta- 
det Tilfældet 
tropismen eller enkelte Blades Bevægelser for 
er 
tion; samme er med Parahelio- 
at undgaa en altfor intens Belysning, der vilde 
destruere Klorofyllet. For Oxalis Acetosellas 
Vedkommende er det experimentelt bevist, at 
Blade, som forhindres fra at indtage denne Søvn- 
