stilling, visner paa to eller tre Dage, naar Plan- 
ten sættes i Solen, medens de fri Blade intet lider. 
I et særdeles interessant Kapitel om Plan- 
ternes Følsomhed ligeoverfor Lyset og Lysvirk- 
ningens Meddelelse fra en Del af et Organ til 
et andet viser Darwin, at den tidligere Anskuelse 
om Lyset som noget, der direkte bevirker Be- 
vægelse, ikke er rigtig, men at, ialfald hos Frø- 
planter, Lyset virker paa den øvre Del af et 
Organ f. Ex. af et Frøblad og gjennem denne 
øvre Del sender en Paavirkning til den nedenfor- 
liggende, der udfører Bøiningen mod Lyskilden. 
At Lysets Virkning ikke er en direkte vises 
allerede af, at den heliotropiske Bøining ikke 
staar i noget direkte Forhold til lysintensiteten, 
og af Existencen af den negative Heliotropisme 
og Paraheliotropisme, men bevises for Frøplan- 
ternes Vedkommende ogsaa experimentelt. Over- 
dækkes nemlig Toppen f. Ex. af et Frøblad af 
Phalaris canariensis med en Kappe af Tinfolie, 
saa bevirker Belysningen af den nedre Del ingen 
Bøinmmg. Den øvre Del er altsaa ligeoverfor 
Lyset paa en Maade et Øie, der modtager Lys- 
virkninger og paa den anden Side en Hjerne, 
der meddeler denne Virkning til den nedre Del 
af Frøbladet og bringer denne til at bøie i en 
for Planten nyttig Retning. Darwin mener, at 
det for Planten ialmindelighed nyttige 1 en Bøi- 
ning mod Lyset, og det, at Frøbladet af en 
saadan Bevægelse vil hjælpes til at finde den 
korteste Vei til Overfladen, er tilstrækkelig Grund 
til, at Selektionsprincipet skal være kommet til 
Anvendelse paa Cirkumnutationen, og Nyttevirk- 
ningen have skaffet Planten en Evne, der i 
mange Dele svarer til den, der bor i de lavere 
Dyrs Hjerne. 
Hyad Gravitationens Indvirkning angaar, 
saa er de Bevægelser den foraarsager fuldstæn- 
dig parallele med de, der bestemmes af Lyset. 
De fleste Planter har Dele, der viser negativ 
Geotropisme (Darwins Åpogeotropisme), som alt- 
saa, naar de lægges horizontalt, vil rette sig op. 
Er Apogeotropismen ikke for stærk, saa sker 
denne Bevægelse i Ellipser eller Løkker, der er 
udtrukne 1 vertikal Retning, og som ikke ligger 
paa et Sted, men i en Rad over hverandre. 
Bliver Apogeotropismens Virkning kraftigere, 
saa forsvinder Ellipserne, og Løbet bliver først 
stærkt og derpaa mindre og mindre ziksakformet, 
indtil Bevægelsen foregaar i en ret Linie. 
IL 1 
Geotropiske Bevægelser, Bøiming mod Jor- 
dens Centrum, udføres af alle underjordiske Rød- 
der men, naar Luftrødder undtages, af meget 
faa overjordiske Organer. Et ypperligt Exempel 
er dog Blomsterhovederne hos Trifolium subter- 
rameum. 
Blomster, de fleste er rudimentære og bestaar 
endnu blot af en spids Stilk. 
oprette, indtil Blomsterne begynder at visne, 
Disse har kun ganske faa udviklede 
Hovederne er 
men da bøier for det første de fuldkomne Blom- 
ster og de ydre af de rudimentære sig tilbage 
og lægger sig opad Blomsterhovedets Stilk, me- 
dens de indre Rudimenter, der endnu staar tæt 
sammenpakkede, danner en kegleformig Spids, 
og for det andet rettes hele Blomsterhovedet 
ned mod Jorden, og dets Stilk voxer, indtil det 
naar denne. Blomsterhovedet cirkumnuterer me- 
dens det er opret, og medens det bøies ned, og 
fortsætter hermed, ogsaa efterat det har naaet 
Jorden, da denne rokkende Bevægelse bliver 
nyttig for Planten ved at fjerne Jordpartiklerne 
og saaledes hjælpe Stilken i dens Arbeide med 
at begrave Blomsterhovedet. Dette drives nem- 
lig over en halv Tomme, regnet fra Basis, ned 
i Jorden, og sætter der Frø. Denne Nedgrav- 
ning udføres dog for en væsentlig Del af de 
rudimentære Blomster, der ogsaa efterat være 
trængt ned i Jorden lidt efter lidt bøier sig 
tilbage og saaledes paa en Maade ,ror* Ho- 
vedet nedover. En lignende Nedbøining og Ned- 
gravning af Frugtknuden foregaar ogsaa hos 
Arachis hypogæa. I begge Tilfælde sker Ned- 
bøiningen ved en til Geotropisme modificeret 
Cirkumnutation. 
Dar- 
win gjentager og fører videre de af Ciesielski 
Rødderne er som sagt geotropiske. 
begyndte Undersøgelser over Rodspidsens Føl- 
somhed. Blev paa horizontalt udstrakte Kimrød- 
der af forskjellige Planter Spidsen i en Længde 
af ca. 17” afskaaret eller bortætset med Helve- 
dessten, saa viste Rødderne ikke Spor af Geo- 
tropisme, omendskjønt efter Sachs's Undersø- 
gelser saadanne afstumpede Rødder voxer ligesaa 
godt som det tilsvarende Stykke paa hele Rød- 
der. Dette beviser. naar man tager 1 Betragt- 
ning, at den Del, som bøies, ikke er selve Spid- 
sen men en Zone, der ligger flere Millimeter 
fra denne og altsaa er urørt af Amputationen, 
at man her har for sig endnu et Exempel paa 
Overførelse af ydre Paavirkninger fra en Del 
