162 
paa at gjøre videnskabelige Opdagelser; om 
disse saa senere kunde medføre direkte materiel 
Fordel, overlodes det til Fremtiden at afgjøre. 
Fra Begyndelsen af indeværende Aarhundrede 
er der da udgaaet en Række Expeditioner ledet 
af mere eller mindre videnskabelig uddannede 
og videnskabelig interesserede Mænd med det 
Maal at skaffe sikre og paalidelige Oplysninger 
om Konfigurationen af vor Klodes nordligste 
Kuglekalot. 
og betydningsfulde, 
De opnaaede Resultater er store 
om man end ikke endnu 
har formaaet at trænge helt frem til selve Pol- 
punktet. Gjennem Franklins, Me. Clure's og 
Me. Clintoce's Slæde-Expeditioner i Midten af 
dette Aarhundrede fandtes Nordvestpassagen men 
bevistes rigtignok at være ufremkommelig for 
Skibe, og Mindet om Nordenskjølds Nordost- 
passage straaler endnu i Nyhedens fulde Glands. 
Store Landmasser som f. Ex. det nordamerikan- 
ske Arkipel og Franz-Josefs Land opdagedes 
og kartlagdes, og mange vigtige Bidrag til Op- 
lysningen om disse Landsdeles Naturforhold er 
indsamlet. Rent geografiske Interesser har imid- 
lertid været bestemmende for de fleste af disse 
Expeditioner, og om man end maa indrømme, 
at de ogsaa har leveret os vigtige Bidrag til 
Kundskaben om de arktiske Egnes fysiske For- 
hold, saa er dog de opnaaede Resultater i denne 
Retning af mindre Betydning, fornemmelig paa 
Grund at at denne Slags Undersøgelser har 
været iverksat efter en højst forskjellig Plan af 
de forskjellige Expeditioner, der har intet Sam- 
arbejde været, hverken med Hensyn til Tid eller 
Methode. Dette føltes som en stor Mangel af 
Weyprecht, da han sammen med Payer som 
Leder af den østerrigsk-ungarske Expedition, der 
i 1872 blev udsendt for at finde Nordostpassa- 
gen, af Isforholdene nødtes til med sit Skib 
Tegetthof at udholde to Overvintringer itræk i 
Nærheden af Franz-Josefs Land. Disse Over- 
vintringer benyttede Bxpeditionen til at anstille 
en Mængde forskjelligartede fysiske lagttagelser, 
der ligesom flere tidligere lignende Undersøgel- 
ser i sine Resultater klarligen synes at pege 
hen paa, at det er i de arktiske Fgne, at vi 
skal søge Forklaringen paa mange af de vigtig- 
ste, men endnu i stor Dunkelhed indhyllede, fy- 
sisk-geografiske Problemer.  Weyprecht kom da 
til at tænke paa, at de Pengesummer, som Na- 
tionerne i den senere Tid havde udgivet og vel 
i Fremtiden ogsaa vilde komme til at udgive 
til Løsningen af rent geografiske Spørgsmaal, 
som det at naa Polen, at kartlægge nye Land- 
konturer og Lignende, vilde med de Erfaringer 
for Øje, man havde om Vanskeligheden af disse 
Foretagenders Udførelse, finde en bedre Anven- 
delse, ved at Kulturstaterne til en Begyndelse 
slog sig sammen om en grundig efter en fælles 
Plan anlagt og samtidig iverksat Undersøgelse 
af de arktiske Fenes fysiske Forhold. 
tionen af denne Tanke blev Weyprechts Livs- 
Realisa- 
opgave. Efter Hjemkomsten fremsatte han paa 
Naturforskermødet i Graz i Steyermark i Sep- 
tember 1875 første Gang sin Plan offentlig. 
Han nævnte en Del Lokaliteter rundt Polen, 
som burde blive at besætte og antydede de for- 
skjellige Slags Undersøgelser, som man særlig 
burde have sin Opmærksomhed henvendt paa. 
I denne Weyprechts Plan indgik ikke alene 
Undersøgelsen af de nordlige arktiske KEøene, 
men han troede, at man ogsaa burde medtage 
Lokaliteterne omkring Sydpolen, dette terra in- 
cognita, 1 hvis Mørke Foretagsomheden og Vi- 
ikke 
noget epokegjørende Strejflys, der kunde virke 
denskaben endnu har formaaet at kaste 
elektriserende paa det store Publikum, men 
hvis Undersøgelse, naar sikre Resultater forelig- 
ger, visselig vil komme til at danne et betyd- 
ningsfuldt Led i Udtydningen af de almindelige 
fysisk-geografiske Love. 
 Weyprecht indsendte sin Plan til den 
saakaldte permanente meteorologiske Komite, en 
Komite, der vælges af hver international mete- 
orologisk Kongres til Udførelse af Kongressens 
Beslutninger og til Udarbejdelse af Program og 
Forhandlingsmateriale for den følgende Kongres, 
med Anmodning til Komiteen om at bringe Sa- 
gen frem paa den næste meteorologiske Kon- 
gres, der sammentraadte i Rom i April 1879. 
Den permanente Komite lod et af sine Medlem- 
mer, Professor Mohn, udarbejde en anbefalende 
Indstilling om Planen til Kongressen, som da 
ogsaa i høje Ord udtalte sig for Ønskeligheden 
af, at det paatænkte Foretagende snarest mulig 
Resultatet af Forhandlin- 
gerne om denne Sag i Rom blev det, at der 
maatte sættes iverk. 
til en videre Drøftelse af Planens Realisation 
sammentraadte i Hamburg den lste Oktober 
1879. en Polarkommission bestaaende af Repræ- 
sentanter for følgende 8 Lande: Danmark, 
