Holland, 
Sverige, Tydskland og Østerrige-Ungarn. 
Frankrige, Norge, Rusland, 
Her blev en mere detailleret Plan udkastet og 
foreløbig vedtaget paa Grundlag af et fra den 
østerrigske Mæcenat og Videnskabsmand Grev 
Wilezek gjennem Weyprecht selv fremsat 
Tilbud om for egen Regning at udruste og under- 
holde en Polarstation for fysisk-geografiske Un- 
dersøgelser paa Novaja Semlja fra Iste Septem- 
ber 1881 til Slte August 1882. 
Deltagere i Mødet lovede ogsaa hver efter bed- 
De øvrige 
ste Evne hos sine respektive Regjeringer eller 
de lærde Selskaber, som de repræsenterede, at 
arbejde for, at den hvert Land ifølge Planen 
tildelte holdt 
igang i det ovenfor nævnte Tidsrum. 
Polarstation blev oprettet og 
Polarkommissionen holdt sit næste Møde i 
Bern i August 1880, og her fremkom der nu 
mere bestemte Udtalelser om, i hvor høj Grad 
man kunde gjøre Regning paa Staternes Delta- 
gelse. Det oplystes saaledes, at den danske 
Rigsdag og det norske Storthing havde bevilget 
de fornødne Midler til Oprettelsen af en Polar- 
station, henholdsvis i Upernivik paa Grønlands 
Vestkyst og 1 Alten i Finmarken, begge dog 
under Forudsætning af fyldestgjørende Delta- 
Grev Wilczek 
fastholdt sit Løfte om en Station paa Novaja 
gelse fra de andre Staters Side. 
Semlja, og det russiske geografiske Selskab lod 
meddele, at det havde paataget sig Oprettelsen 
af en Station ved Lenaflodens Munding med en 
Holland 
mentes at skulle ville besætte Port Dickson ved 
Bistation paa de mnysibiriske Øer. 
Jeniseimundingen, men den hollandske Delege- 
Tydsk- 
land, der skulde have Station paa Jan Mayen 
eller Østkysten af Grønland, syntes derimod ikke 
videre tilbøjeligt til at gaa med. 
rede kunde intet definitivt Løfte give. 
Den svenske 
Regjering havde ikke villet foreslaa for Rigs- 
dagen at bevilge Midler til en Station paa 
Spitsbergen, men Sveriges Repræsentant, -Docent 
Wijkander, mistvivlede dog ikke om, at faa 
De Delegerede fra 
Frankrige og Italien kunde ingen bestemt Ud- 
denne Station udrustet. 
talelse give, men forsikrede om, at der i deres 
Der 
blev under Mødet efter Forslag fra den russiske 
Lande næredes varm Interesse for Planen. 
Repræsentant vedtaget, at Planens Iverksættelse 
skulde udsættes et Aar, saaledes at Tagttagel- 
serne først skulde tage sin Begyndelse den Åste 
165 
Septbr. 1882 og følgelig vare til Slte August 
1883. Ligeledes blev det fastslaaet, at 8 Sta- 
tioner paa den nordlige Halvkugle og I paa 
den sydlige var det mindste Antal, som kunde 
ansees tilstrækkeligt, for at det hele Foretagende 
fuldt ud skulde lykkes, men at man dog burde 
gaa igang, selv om der ingen Station blev op- 
rettet 1 de antarktiske Føne. Kommissionen 
havde i dette Møde byttet Præsident, idet den 
tidligere, Professor Neumayer fra Tydskland, 
da han sandsynligvis i nogen Grad mistvivlede 
om sit Lands Deltagelse, nedlagde Præsidiet, 
hvorefter Præsidenten i den permanente mete- 
orologiske Komite, Professor Wild fra St. Pe- 
tersburg, som var tilkaldt, ogsaa blev valgt til 
Polarkommissionens Præsident. 
Efter Mødet i Bern syntes Sagen at staa 
stille i længere Tid. Kun de ovenfor først 
nævnte 4 Stationer var absolut sikre; de øvrige 
Lande hørte man Intet til. Kommissionens 
energiske Præsident var.imidlertid ikke ledig; 
han fik det russiske geografiske Selskab til at 
udstede et Cirkulære, hvori klart paavistes Pla- 
nens videnskabelige Betydning og hvori opfor- 
dredes til Deltagelse fra de andre Nationers 
Side. 
Masse lærde Selskaber og vedkommende Min:- 
Dette Cirkulære spredtes rundt til en 
sterium i de Lande, der endnu ikke definitivt 
havde tilsagt den Bistand, som man troede at 
Efter Tids 
Forløb fremkom endelig i November en Med- 
turde gjøre Regning paa. nogen 
delelse fra Sverige om, at en Privatmand, Gros- 
serer L. Q.Smith i Stockholm, havde stillet de 
fornødne Midler til 
Academiens* Disposition til Oprettelse af en 
den svenske , Vetenskaps 
Station paa Spitsbergen, hvorved altsaa Sveri- 
ges Deltagelse var sikret. Saa stod Sagen at- 
ter stille indtil Slutningen af Januar d. Å. da 
Wild af Frygt for, at det Hele skulde blive op- 
givet, gjennem et Cirkulære foreslog for Polar- 
kommissionens Medlemmer, at man endelig skulde 
bestemme sig til at sætte Foretagendet igang, 
selv om der ikke blev flere end de 5 allerede 
sikrede Punkter besat, nemlig: Lenamundingen 
(Rusland), 
Alten (Norge), Spitsbergen (Sverige) og Uper- 
nivik (Danmark). 
4 af de 5 Lande, nemlig Rusland, Østerrige og 
Novaja Semlja (Østerrige-Ungarn), 
For dette Forslag stemte de 
Danmark uden videre, Sverige ogsaa, men noget 
tvivlende, hvorimod Norge fuldstændig vægrede 
