Glands 
og Bevægelser efter fælles vedtagne Regler. 
Fremtoningens Stilling, Form, Farve, 
Den anden Klasse Observationer, de fa- 
kultative, omfatter saagodtsom alle Grene af 
Vi 
Lufttemperaturens Variation med Højden, Jord- 
Naturvidenskaben. kan saaledes nævne: 
bundens Temperatur, Sneens og Isens Tempera- 
tur paa Overfladen og i forskjellige Dyb, Inso- 
lationen, Fordunstningen fra Vandet og Isen. 
Til enkelte Tider absolut samtidig Aflæsning 
af de 3 jordmagnetiske Instrumenter til Belys- 
ning af Forholdet mellem Elementernes samti- 
dige Ændringer.  lagttagelse af galvaniske Jord- 
strømmes Forhold til de magnetiske Variationer 
og Nordlysfænomenerne. Havstrømninger, Hav- 
isens Tykkelse, Struktur og Bevægelse, Dyblod- 
ninger, Havvandets Temperatur i forskjellige 
Dyb og dets specifiske Vegt. Observation af 
Flod og Ebbe, helst med selvregistrerende Ap- 
Nordlysets Højde bestemt ved Maalin- 
ger af to lagttagere fjernede fra hinanden i 
parater. 
Retning af den magnetiske Meridian i en Af- 
stand af c. 5 Kilometer.  Spektroskopiske Un- 
dersøgelser af Nordlyset. Luftelektricitet, astro- 
nomisk og terrestrisk Refraktion. Dæmring. 
Sekundpendelens Længde. Dannelsen og Ud- 
viklingen af Drivis og Gletscher. Indsamling 
af Luft- og Vandprøver for kemisk Analyse. 
lagttagelser og Indsamling af Specimina paa 
Zoologiens, Botanikens og Geologiens Qmraade. 
Som man af den ovenfor kortelig skisse- 
rede Plan for Polarstationernes Virksomhed vil 
se, er Hovedvegten lagt paa de meteorologiske 
og magnetiske Observationer samt Nordlysiagt- 
tagelserne. De faa meteorologiske Iagttagelses- 
rækker, man tidligere har fra Polaregnene, er 
meget spredte baade med Hensyn til Tid og 
Sted og omfatter sjelden mere end et Aar ad 
Gangen. - Alligevel har de ydet os ikke uvæ- 
sentlige Bidrag til Kundskaben om vor Jord- 
Forhold; 
blandt andet lært os den Ting, at Temperatu- 
klodes klimatiske de har saaledes 
ren, der aftager, eftersom man fjerner sig fra 
Ælkvator, 
ved selve den geografiske Pol, men at Kulden 
dog ikke opnaar sin laveste Værdi 
paa den nordlige Halvkugle er koncentreret i 
to Punkter, de saakaldte Kuldepoler, en 1 Si- 
Af det nu 
staaende internationale Arbejde tør man vente 
birien og en i Nordamerika. fore- 
Si Oo 
g forbedrede Resultater i klimatologisk Hen- 
168 
seende væsentlig paa Grund af den samtidige 
Virksomhed af saa mange nogenlunde jevnt for- 
Denne Samtidighed 
tør have endnu større Betydning for Studiet af 
delte lagttagelsesstationer. 
Hvirvelcentrernes Bevægelse, af hvilke der er 
Grund til at antage, at en stor Del, hvis Ind- 
flydelse paa  Vejrforholdene længere syd kan 
1 
det Hele synes Forandringerne i de atmosfæri- 
paavises, netop passerer de polare Trakter. 
ske Tilstande under disse høje Bredegrader at 
arte sig paa en særegen Maade, som det vil 
være af stor Betydning for Videnskaben at faa 
noget mere opklaret. : 
De magnetiske Forhold er i Polaregnene 
meget indviklede, og lagttagelserne vanskelige 
at udføre, hvad baade Weyprecht, da han over- 
vintrede ved Franz-Josefs Land, og Wijkander 
under den Mosselbai 
paa Spitsbergen 1872—73 havde Anledning til 
at erfare. 
svenske Overvintring 1 
Særlig er det Perturbationerne, der 
Wijkan- 
der har i et Foredrag, som han ifjor holdt ved 
Naturforskermødet 
optræder efter en storartet Maalestok. 
1 Stockholm, sammenstillet, 
hvad man for Tiden ved om de magnetiske 
Forhold i de arktiske Egne. 
mærkelige Uoverensstemmelser mellem Gangen 
Han paaviser 
i de magnetiske Fænomener nordenfor og søn- 
denfor et Bælte rundt Polen, med Polen excen-. 
trisk. Dette Bælte er optrukket paa Kartet 
Fig. 1, og der benævnt Nordlysringen. Ved 
at kaste et Blik paa Fig. 2 vil man finde, at 
eftersom Inklinationen (Vinkelen 2) voxer, bli- 
ver Horizontalintensiteten mindre, saaledes at 
naar 7 = 90", altsaa i den magnetiske Pol, er 
Horizontalintensiteten 0. Nu er det, som man 
vil indse, alene denne horizontale Komponent 
af Totalintensiteten, der virker paa en i et Ho- 
rizontalplan bevægelig Magnetnaal, og følgelig 
maa i de polare Egne, hvor Horizontalintensite- 
ten eller Kraften, som holder Naalen i en be- 
stemt Stilling, er liden, Perturbationerne frem- 
bringe større Udslag end 1 sydligere Egne. 
Det er ogsaa en vel kjendt Sag, at Kompas- 
set, naar man nærmer sig den magnetiske Pol, 
Altsaa er 
det ikke mere, end man kan vente, at Magnet- 
er et meget upaalideligt Instrument. 
naalens Svingninger er større i Polarzonen end 
i den tempererede Zone, men alle, som har 
havt Anledning til at anstille magnetiske lagt- 
tagelser deroppe, har fundet, at Bevægelserne 
