er langt voldsommere, end hvad der alene la- 
der sig forklare ved det nys anførte om Hori- 
Wijkan- 
der finder det derfor nødvendigt at antage et 
zontalintensitetens Aftagen nordover. 
indenfor selve disse Fgne liggende Kraftsæde 
og 
Kraftsæde peger han paa den samme ovenfor 
for magnetisk Virksomhed, som saadant 
nævnte Nordlysring og tænker sig fra denne 
baade mod N og S 1 Jordlegemet udgaaende 
elektriske Strømme, som da skulde bevirke saa- 
vel de periodiske magnetiske Variationer som 
Perturbationerne. 
Denne Linje har imidlertid, som ogsaa 
Navnet antyder, oprindelig en anden Betydning. 
Ved at indsamle Opgaver fra alle Verdens Kan- 
ter over Antallet af iagttagne Nordlys har man 
nemlig fundet, at Nordlysenes Hyppighed tilta- 
ger mod Nord, dog ikke saaledes, at den stør- 
ste Hyppighed koncentrer sig i et enkelt Punkt, 
men i en Maximumzone, der har Formen af 
en Ring, idet Hyppigheden igjen betydelig af- 
tager, naar man mod Nord har passeret denne 
saakaldte Nordlysring. —Foruden Hyppigheden 
synes ogsaa den Retning, hvori Nordlysene al- 
mindeligvis sees, at staa i et bestemt Forhold 
til Nordlysringen. Professor Fritz i Zirich, 
der specielt har studeret Nordlysfænomenerne og 
nedlagt Resultatet af sine Studier i en iaar ud- 
kommet Bog ,Das Polarlicht*, finder efter det 
foreliggende lagttagelsesmateriale at kunne an- 
bringe paa Kartet indenfor Nordlysringen en 
anden Kurve, som han kalder Linjen for Nord- 
lysenes neutrale Retning, og som er optrukket 
saaledes, at naar man befinder sig søndenfor 
denne Linje, ser man Nordlysene almindeligvis 
i nordlig Retning, er man nordenfor Linjen, ser 
man dem i sydlig Retning. Dog mener han, 
at Fremtiden mulig vil kunne paavise, at disse 
to Linjer, Nordlysringen og Linjen for den 
neutrale Retning, er en og den samme. 
Wijkander har taget sin Tilflugt til denne Nord- 
lysring til Forklaring af Ejendommelighederne 1 
Polaregnenes, magnetiske Forhold ligger temme- 
lig nær, naar man betænker, hvad der jo ogsaa 
er en almindelig bekjendt Sag, at Nordlysets 
Opræden staar 1 nøje Forbindelse med jordmag- 
netiske Fænomener; vi behøver blot at nævne, 
at saagodtsom altid stærke magnetiske Pertur- 
bationer er ledsaget af intense Nordlys, og at 
man ligesom for de jordmagnetiske Fremtonin- 
Naturen No. 11 1881. 
At | 
169 
ger har fundet en ll-aarig Periode for Nord- 
lysenes Hyppighed. 
Efter alt dette er det tydeligt nok, at 
de Trakter, hvorigjennem Nordlysringen løber, 
maa blive et særlig interessant Undersøgelses- 
felt, og som vi af Kartet ser, er ogsaa Plad- 
sen for de paatænkte Polarstationer valgt med 
Hensyn paa denne Linjes Beliggenhed. 
Nogen direkte Forbindelse mellem Nord- 
lysets Optræden og Vejrets Forandringer er 
endnu ikke i sin Almindelighed paavist, men 
mange lagttagelser synes at pege 1 den Ret- 
ning, særlig siden man har fundet, at enkelte 
af de meteorologiske Elementers Forandringer 
staar i et mere eller mindre intimt Forhold til 
Solflekkernes Det turde 
derfor kanske ikke være saa ganske umotiveret 
dette gaadefulde Fæ- 
nomen, paa en eller anden Maade som et Slags 
1l-aarige Periode. 
at tænke sig Nordlyset, 
forbindende Mellemled mellem de jordmagneti- 
ske og de meteorologiske Fremtoninger, mellem 
Strømningerne og Bevægelserne i Jordlegemet 
og Strømningerne og Bevægelserne i Atmo- 
sfæren. 
Den norske Polarstation vil som før nævnt 
blive lagt ved Bossekop i den inderste Bund 
af Altenfjord paa samme Sted, hvor den fran- 
ske videnskabelige Expedition under Lottin og 
Bravaisi Vinteren 1838—39 anstillede en Del 
Der kunde af forskjel- 
lige Grunde kun blive Tale om Tromsø, Ham- 
merfest eller Alten, og det sidste Sted blev 
valgt væsentlig af Hensyn til Nordlysiagttagel- 
fysiske Observationer. 
serne, da der her er hyppigere Klarvejr og en 
mere udvidet Horizont end paa de andre to 
Steder, ligesom det ogsaa vil være af Betyd- 
ning for Undersøgelsen af de magnetiske Ele- 
menters sekulære Variationer at kunne benytte 
den samme Lokalitet, hvor Franskmændene 44 
Aar iforvejen anstillede sine magnetiske lagt- 
-tagelser. 
Den Mand, der undfangede Tanken 
denne i de foregaaende Linjer skildrede nye 
om 
Form for den videnskabelige Udforskning af 
Porlaregnene, lLinjeskibsløjtnant Karl Wey- 
precht døde, som før nævnt, den 29de Marts 1881 
kun 43 Aar gammel, netop som han havde faaet 
færdigt et Arbejde, hvori han har nedlagt sine 
rige Erfaringer med Hensyn til den vanskelige 
Udførelse af magnetiske lagttagelser i Polareg- 
