jeg kun bemærke, at den ovennævnte lille Ø 
Beeren Eiland har særegne Betingelser for at 
kunne forsyne den nærliggende Havbund med 
Bee- 
ren Eiland har allerede i Løbet af en Menne- 
stadig nye Bidrag til dens Sedimenter. 
skealder undergaaet betydelige Forandringer ved 
og 
De løse itufrosne Bergslag, hvoraf Øen bestaar, 
ligger ved Kysterne blottede for Havet, hvis 
Isens Bølgernes ødelæggende Virkninger. 
Kraft her ikke bliver afdæmpet ved Holmer 
eller Skjær. Hvis nu Rhabdammina-Leret kan 
henregnes til de sedimentære Nydannelser, eller 
hvis det altsaa er et Depositum af senere Oprin- 
delse end Nordhavets øvrige Sedimenter, kunde 
dette maaske være en Grund for den mindre 
Man 
kunde altsaa tænke sig, at Slammets Oxydations- 
oxyderte Tilstand, hvori det befinder sig. 
grad var alhængig 
af den Tid, i hvilken det 
Denne For- 
klaring er imidlertid blot en Gisning og maa 
har været i Berørelse med Havet. 
som saadan betragtes med Forbehold. Talrige 
andre Omstændigheder maa ogsaa tages i Be- 
tragtning ved Afgjørelsen af disse Spørgsmaal. 
Saaledes er det f. Eks. utvivlsomt, 
de i 
Slammet forekommende Dyr bidrager til dets 
at 
Især finder man ofte en Udskillelse 
af rødt Jernoxyd paa de Punkter af Leret, 
Oxydation. 
hvor Amnelider har gravet sig Gange. 
Mange 
Foraminiferer virker i den samme Retning, idet 
de danner sig stærkt jernoxydholdige Skaller. 
Som forud omtalt er Rhabdammina-Leret meget 
fattigt paa Dyrelevninger. (Sluttes). 
Mindre Meddelelser. 
Farvesandsen hos Myrerne. Sir John 
Lubbock, der har underkastet Myrernes Liv 
en nøjagtig Undersøgelse, har ogsaa gjort 
nogle: Eksperimenter for at afgjøre, hvorvidt de 
kan adskille Farverne. I denne Hensigt benyt- 
tede han sig af den Skræk for Lyset, som My- 
rerne har, naar de befinder sig 1 sine Tuer. 
Naar nemlig en Myretue bliver blottet, tror 
Dyrene naturligvis, at de bliver angrebne, og 
skynder sig med at bringe sine Unger til et 
mørkere og, som de mener, sikrere Sted. Ved 
mange Forsøg overbeviste han sig om, at naar 
han udsatte den største Del af Tuen for Lyset 
og tildækkede en Del af den, saa blev Ungerne 
176 
altid slæbte til den mørkere Del. — Paa denne 
Maade fandt han, at de forskjellige Farver vir- 
ker anderledes paa dem end paa os. Han fandt 
f. Eks. at Myrerne er særdeles følsomme for 
violette Straaler. Vi ved Alle, at naar en 
Straale af hvidt Lys gaar igjennem et Prisme, 
saa brydes den og giver et farvet Baand, et 
Spektrum. For vore Øjne er dette begrændset 
af Rødt i den ene og Violet i den anden En- 
de, idet Grændsen er skarp ved Rødt og min- 
dre skarp ved Violet. Men en Lysstraale inde- 
holder foruden de Straaler, som er synlige for 
vore Øjne, ogsaa andre; som kaldes med et min- 
dre heldigt Navn Varmestraaler og kemiske 
Straaler, og disse strækker sig langt udenfor 
den synlige Del af Spektret, de varme Straaler 
ved den røde og de kemiske Straaler ved den 
violette Ende. Fr der nu den samme Grændse 
for Synbarheden af Spektrets Farver hos My- 
rerne, som hos os? For at afgjøre dette blev 
nogle Myrer med Larver og Pupper sat mellem 
to Glasplader, der stod saa langt fra hinanden, 
at Myrerne havde tilstrækkelig Rum til at be- 
væge sig frit. Blev en Del af Glasset bedæk- 
ket med en ugjennemsigtig Substans, saa blev 
Ungerne altid slæbte til den saaledes formør- 
kede Del. Blev der lagt forskjelligfarvede Glas 
over dette Rede, saa viste det sig, at naar han 
lagde et lysegult og et mørkeviolet Glas ved 
Siden af hinanden, saa- blev Ungerne stedse 
slæbte hen under det første; dette beviser, at 
uagtet det gule Glas for vore Øjne er meget 
gjennemsigtigere end det violette, saa er det 
derimod omvendt for Myrerne. For nu at prøve 
Virkningerne af de hinsides Violet liggende 
Straaler (de ultraviolette Straaler), der er usyn- 
lige for vore Øjne, benyttede han sig af flade 
Flasker fyldte med en Opløsning af svovlsurt Kinin 
eller Svovlkulstof; disse Vædsker slipper alle syn- 
lige Straaler igjennem og er derfor for os fuldstæn- 
dig farveløse og gjennemsigtige, men de holder de 
ultraviolette Straaler tilbage. Stillede han over 
en Del af Redet en saadan Flaske og over en 
anden Del et mørkeviolet Glas, saa blev Un- 
gerne altid slæbte hen under den gjennemsigtige 
Vædske og ikke under det violette Glas. Lod 
| han alle Spektrets Farver falde paa Redet, og 
Myrerne fik Valget mellem ultraviolette og røde 
Straaler som Tilflugtssted, saa valgte de altid de 
sidste; heraf slutter Lubbock, at Myrerne for- 
nemmer de ultraviolette Straaler, der for os er 
ganske usynlige. ( Nature). 
