Litteratur. 
Th. Hiortdahl. Krystallographisk-chemi- 
ske Undersøgelser, VUniversitetsprogram for Åste 
Semester 1881. Kristiania 1881. 
Blandt Stoffernes Egenskaber spiller Krystalfor- 
men en vigtig Rolle, ikke blot paa Grund af sin prak- 
tiske Betydning, da den ofte kan være et fortrinligt 
Middel til at adskille Stofferne, men den har ogsaa 
en fremragende theoretisk Interesse især siden 1819, 
da Mitscherlich opstillede Læren om I[somorphis- 
men, der som bekjendt bestaar i, at mange Stoffer, 
som har visse kemiske Bgenskaber tilfælles, kan er- 
statte hverandre i sine analoge Forbindelser, uden at 
vedkommende Forbindelses Krystalform forandres, 
saaledes at de kan krystallisere sammen. Alkalime- 
tallerne f. Eks. erstatter hverandre i sine fleste For- 
bindelser, uden at Krystalformen forandres.  Alunerne 
kan indeholde mange forskjellige Metaller, men de 
krystalliserer allesammen i regulære Oktaedre; man 
siger da, at disse Metaller optræder isomorphe for 
hverandre. Isomorphismen blev i Begyndelsen blot 
studeret ved de uorganiske Stoffer; senere begyndte 
man imidlertid ogsaa at drage den organiske Kemis 
talrige Forbindelser ind i Undersøgelsen. Blandt 
disse findes mange, der staar særdeles nær hverandre 
i kemisk Henseende, noget, man maatte vente, ogsaa 
vilde have Indflydelse paa Krystalformen. Der blev 
gjort flere Tagttagelser i denne Retning; saaledes 
paaviste Hiortdabhli sit første Arbejde over homo- 
loge*) Legemers Krystalform (Forh. Vid. Sels. Chra. 
1862) den hos- disse stedfindende partielle I somor- 
phisme, d. e. at der kunde finde Lighed eller Over- 
ensstemmelse af Vinkelværdierne Sted 1 visse Zoner 
af Krystallerne, men ikke i andre. Det var imidler- 
tid først Groth, der i 1870 ved at opstille Læren 
om Morphotropi, hvortil ogsaa Hiortdahls partielle 
Isomorphisme kan henregnes, samlede en stor Del af 
de spredte lIagttagelser under et fælles Synspunkt. 
Ved Morphotropi betegner han visse Forandringer i 
Krystalformen, som han antager bevirkede derved, 
at visse Atomer eller Atomgrupper indtræder iste- 
denfor Vand i det organiske Molekyl, og som 1 Re- 
gelen giver sig tilkjende ved Dimensionernes Foran- 
dring i en Retning, f. Eks. efter den ene Akse, me- 
dens Forholdet mellem de to andre Akser, og følge- 
lig ogsaa Vinklerne i den af disse betingede Zone, 
i det væsentlige bliver uforandrede — eller ogsaa ytrer 
*) Ved homologe Forbindelser forstaaes en Række 
Stoffer med samme kemiske Funktion, hvis Sam- 
mensætning er saadan, at hvert Led i Rækken 
adskiller sig fra det nærmest foregaaende eller 
nærmest efterfølgende ved 1 Atom Kulstof og 
2 Atomer Vandstof mere eller mindre. Rækken 
kan ogsaa tænkes fremkonimen ved, at man ef- 
-terhaanden lader Radikalet Methyl (CH,) md- 
træde for I Atom Vandstof (Methylering). 
177 
sig ved Krystalsystemets Forandring til et mindre 
regelmæssigt. Foreliggende Arbejde af Prof. Hiort- 
dahl er nu et videre Bidrag til Belysningen af de 
herhen hørende Spørgsmaal. Undersøgelserne om- 
fatter 38 for den største Del til de organiske Am- 
moniakderivater henhørende Stoffer, der er valete 
med særlig Hensyn til en Sammenligning mellem 
homologe Forbindelser. Professoren finder, at disse 
homologe Led i mange Tilfælde viser tydelig Mor- 
photropi, i andre Tilfælde derimod en bestemt Iso- 
morphi, noget der tyder hen paa, at Krystalformen 
ikke alene er afhængig af den ved Methyleringen 
stedfindende kemiske Forandring, men ogsaa af selve 
Forbindelsens Art, og at dennes Indflydelse i visse 
Tilfælde er større end den indtraadte Methylgruppes 
morphotrope Virkning. 
Prof. Hiortdahls talrige omhyggelige Maalinger 
vil yde et værdifuldt Bidrag til Studiet af de orga- 
niske Stoffers indviklede krystallografiske Forhold. 
Dr. Richard Lehmann. Neue Beitråge 
zur Kenntniss der ehemaligen Stramdlimien in 
anstehenden * Gestein in Norwegen. Mit 11 
Holzehnitten. 70 Pag. stor 8. Halle a/S. 1881. 
Dr. Lehmann, der i de Par sidste Aar har be- 
skjæftiget sig med Strandlinjespørgsmaalet, giver i 
foreliggende Arbejde en Resumé over, hvad 
Andre og dels hvad han selv har udrettet paa dette 
Felt, siden hans sidste Arbejde over dette Emne i 
1879 udkom, dog uden at gaa nærmere ind paa de 
theoretiske Spørgsmaal om Dannelsesmaaden, til hvis 
Besvarelse han forbereder et større Værk. Han gi- 
dels 
"ver en Fortegnelse over 51 Strandlinjer i det syd- 
lige Norge op til Trondhjem med Højdeangivelser 
og Bemærkninger om deres Udseende. 
Emi Chr. Hansen. 
for 
Dr. philos. Forstan- 
der Carlsbergs fysiologiske Laboratorium. 
Undersøgelser over Alkoholgjærsvampenes Fy- 
stologi og Morfologi. 1. Om Saccharomyces 
apiculatus og dens Kredsløb i den frie Natur 
Særtryk af ,Meddelelser fra Carlsberg-Labora- 
toriet* 3die Hefte 1881. pp. 293327. 
Ovenstaaende Årbejde er foretaget for at faa af- 
gjort Spørgsmaalet om Optræden, 
hvor deres normale Opholdssted i den frie Natur er 
og Maaden, hvorpaa de overvintrer, hvilket hidtil har 
været næsten aldeles ukjendt. 
Gjærsvampenes 
Til Forsøgsobjekt har 
Forf. valgt den lille Saceharomyces apiculatus 
paa Grund af dens udprægede Figur, saaledes at man 
altid kan være paa det Rene med, om den er tilstede 
eller ej. Den er en liden citronformet Celle, tilspid- 
set i begge Ender, omtrent 0.007"" lang. De an- 
dre Sacceharomyces-Arter, saaledes f. Eks. den be- 
kjendte ved Brygning og ellers meget benyttede 
Sacchar. cerevisiæ (Ølgjærsvampen), egner sig 
daarlig til saadanne Forsøg, da deres OCeller er saa 
lidt karakteristiske. Forf. finder, at modne, søde, 
saftige Frugter (f. Eks. Stikkelsbær, Kirsebær, Blom- 
mer 0. 8. v.) er dens egentlige Opholds- og Opfo- 
