Men hvorfor indtræder ikke 
dette bestandig? Fordi visse Hjernedele har den 
trods for Viljen. 
Evne at hindre Reflexbevægelsen fra at komme 
istand. Er disse Dele af Hjernen lammede eller 
satte ud af Forbindelsen med de øvrige Partier 
af OCentralorganerne, eller virker Irritamentet 
med en usædvanlig Styrke (som ide ovenanførte 
Exempler), saa optræder Reflexbevægelserne me- 
get let. Det er den større eller mindre Lethed, 
hvormed Reflexbevægelserne optræder, som man 
betegner som stor eller liden Reflexirritabilitet. 
Hos den Hypnotiserede indtræder de meget let; 
selv en svag Irritation frembringer her en stærk 
Der 
er dog det ejendommelige ved endel Reflexbe- 
Bevægelse: Reflexirritabiliteten er forhøjet. 
vægelser under Hypnosen, at det her varer nogen 
Tid, før de kommer, og at Muskelen er varigt 
sammentrukket (i Stivkrampe), medens de ellers 
i Regelen kommer saagodtsom øjeblikkeligt og 
kun bestaar i en hastigt tilendebragt Muskel- 
sammentrækning. 
Det lette Indtryk, som Strygning af Huden 
frembringer, er hos den Hypnotiserede nok til 
at bringe de nærmest liggende Muskler til at 
trække sig sammen 1 den Stilling, hvori de til- 
fældigvis befinder sig. —Forsaavidt gives der 
noget tilsvarende i en lidet kjendt Sygdom i 
Nervesystemet, den saakaldte Katalepsi, hvor- 
under Musklerne ogsaa kommer i Krampe uden 
at forandre Lemmernes Stilling. Hos Personer, 
som flere Gange har været hypnotiserede, er 
Virkningen imidlertid stærkere, 
ikke blot rammer de nærmeste, men ogsaa ud- 
breder sig til fjernere liggende Muskelgrupper. 
Og her gjenfinder man den fra Fysiologien be- 
kjendte Kjendsgjerning, at Reflexen ved stær- 
kere Intensitet udbreder sig efter visse love, 
ja 1 Hovedsagen er der en Analogi mellem Lo- 
ven for Reflexbevægelsernes Udbredning hos den 
Hypnotiserede og hos Froske, hvis reflexhin- 
drende Organ er sat ud af Stand til at virke. 
et 
Bagben, f. Ex. ved at dyppe det ned i tynd 
Irriterer man hos saadant Dyr det højre 
Svovlsyre, saa trækker Dyret først Benet op af 
Vædsken, derpaa søger det at vidske den væk 
saa tager det højre For- 
I 
Lighed hermed ser man hos Personer, der gjen- 
med venstre Bagben, 
ben til Hjælp og endelig venstre Forben. 
tagne Gange har været hypnotiserede, at ved 
Strygning over venstre Haand Lemmerne kommer 
idet Krampen 
i Krampe 1 følgende Orden: venstre Haand, 
Forarm, Overarm, Skulder, højre Skulder, Over- 
arm, Forarm, Haand, venstre Læg, venstre 
Laar, højre Laar, højre Læg; endelig kommer 
Turen til Tyggemusklerne og Nakkemusklerne. 
Længere tør Forsøget ikke drives, for at ikke 
ogsaa Aandedrætsmusklerne skal angribes: med 
et kraftigt Slag paa Armen eller ved at op- 
bryde en af de krampagtigt sammentrukne Fin- 
gre løses Krampen øjeblikkeligt over hele Lege- 
met. 
Paa Reflexirritabilitetens Forhøjelse grunder 
nu endel at *Magnetisør* Hansens7Experimen- 
ter sig. Han lægger den Hypnotiseredes Arme 
i den Stilling, hvori de holdes, naar man f. Ex. 
bærer et Barn horizontalt, derpaa stryger han 
dem sagte, saa at de bevarer denne Stilling. 
Naar han nu vugger sig med QOverkroppen frem 
og tilbage, gjør den Hypnotiserede det samme, 
og man behøver blot at tænke sig en Træblok 
eller en Dukke liggende paa Armen for at have 
Spektakelstykket fuldt færdigt. Eller han sætter 
Forsøgspersonen paa en Stol med Hænderne gri- 
bende omkring Stolsædet, hypnotiserer ham og 
stryger let over Hænderne, saa at de krampag- 
tigt fastholde Stolkanten. 
foran den Hypnotiserede og bøjer Overkroppen; 
Nu stiller han sig 
denne gjør ligesaa. Gaar han derpaa med hør- 
bare Trin baglænds, saa kommer den anden 
humpende efter, slæbende Stolen med sig som 
Sneglen sin Skal. 
Kramperne kan ogsaa komme ved anden 
Foranledning end Strygning over Huden; er 
Reflexirritabiliteten engang stærkt forhøjet, ind- 
finder de sig allerede ved almindelige Bevægelser, 
f. Ex. ved Bøjning af en Arm eller et Ben, og 
kan udbrede sig til de øvrige Extremiteter efter 
den ovenfor antydede Lov. — OQgsaa heraf synes 
Hansen at benytte sig ved sine Præstationer, 
han lader saaledes *Mediet* under Hypnotise- 
ringen stadigt udtale sit Navn; naar nu Hyp- 
nosen indtræder, kommer en eller flere af Tale- 
musklerne i Krampe, saa at det bliver umuligt 
at tale og det ser ud, som om *Mediet* har 
glemt sit Navn. Eller han lader den Hypnotise- 
rede slaa efter sin Haand; den Bevægelse, som 
udkræves hertil, frembringer Krampe i Armen, 
og da Bevægelserne siden kun kan foregaa ved 
Bøjning af selve Kroppen, er det ikke vanske- 
ligt at forstaa, at den Hypnotiserede uagtet 
