23 
allerede berørt vil dette Ar- 
beide, Brødrene Henry har begyndt, være epo- 
Som ovenfor 
kegjørende 1 vor Kundskab om Sjerneverdenen. 
Thi nu kan man haabe, at det vil lykkes at faa 
talt alle Stjerner paa Himlen til 16de Størrelse 
samt faa nærmere Underretning om, hvormange 
der findes inden hver Klasse, og hvorledes de 
er grupperet. Som bekjendt begyndte den æl- 
dre Herschel at tælle de Stjerner, han kunde se 
I sit store Speilteleskop, og efter ham har Struve 
og flere Andre arbeidet med det samme Maal 
for Øie. 
En anden Nytte, man kunde have af Stjer- 
nefotograferingen, vilde være Opdagelse af Å steroi- 
der. De Fixstjerner, der har samme Lysstyrke 
som disse smaa Planeter, 10de— 12teStørrelse, vil 
altid vise sig som faste Punkter, medens Plane- 
ten vil skille sig ud ved en liden skarp Lyslinje, 
der angiver dens Bevægelse 1 Størrelse og Ret- 
Allerede i 
korte Tid, man har arbeidet hermed, har man 
ning under KExpositionstiden. den 
kunnet opdage en Asteroide af llte Størrelse. 
Studiet af Dobbeltstjerner vil ogsaa lettes i 
høi Grad; Fotometrien >: Bestemmelsen af Stjer- 
nernes Lysstyrke, vil ogsaa kunne faa mange nyt- 
Be- 
stemmelsen af Stjernernes Egenbevægelse gaar 
tige Oplysninger gjennem Fotografien. 
ligeledes en frugtbar Fremtid imøde, thi ad denne 
Vei har man kun at fotografere en bestemt Him- 
melegn fra Tid til anden og sammenligne disse 
Billeder. 10 til 12 Aar 
strækkelig til at paavise Bevægelser, 
ellers vilde behøves 100 Aars Observation for 
at kunne faa bestemt, og dertil vil alle de Feil- 
vil kunne være til- 
som der 
kilder være ryddet afveien, hvormed disse Un- 
dersøgelser, der hører til de vanskeligste inden 
At Fo- 
tograferingen vil gjøre os bekjendt med mange 
den iagttagende Astronomi, er beheftet. 
interessante Ting om Taagepletter, nyttig for 
Studiet af deres Form og deres Fordeling 1 Ver- 
densrummet, bør vel ikke ganske forbigaaes, da 
man for kort Tid siden opdagede en ny Taage- 
ikke kan sees i Kikkert. 
Den staar i Stjernehoben Pleiaderne, nær Maia, 
plet, som fremdeles 
en Stjerne af 5te Størrelse, og er spiralformig. 
At Henry efter Opdagelsen ikke har kunnet 
finde den med Kikkert, 
tige til at tro, at denne Taageplet ikke existe- 
kunde muligens beret- 
rer, men 3 Fotografier, tagne den 16de Novbr., 
Sde og Yde Decbr. borger for, at den maa fin- 
des i denne Himmeleg»n. Grunden til, at man 
ikke kan se den i Kikkert, er muligens at søge 
deri, at den staar nær den forholdsvis lys- 
stærke Maia, der langt overstraaler Taagen, paa 
samme Maade som Jupiters stærke Lys gjør, at 
man ikke med blotte Øie kan se nogen af denne 
Planets Drabanter, skjønt den lysstærkeste ikke 
udsender svagere Lys end Stjerner af 5—6 Stør- 
relse. Men man kunde ogsaa forklare denne 
Uoverensstemmelse paa en anden Maade. Som 
bekjendt virker visse saakaldte ultraviolette Lys- 
straaler 0: de, som ligger udenfor Spektrets vio- 
lette Parti, meget kraftig paa den fotografiske 
Plade, medens de ikke gjør noget Indtryk paa 
Da 
der nu gives Stjerner af de mest forskjellige 
vort Øie og altsaa bliver usynlig for os. 
Farver, er det ikke utænkeligt, at der blandt 
dem kunde være nogle, som kun udsender ultra- 
violette liysstraaler og følgelig aldrig kan blive 
synbar for os, medens Fotografen vil opdage dem 
paa sin Plade. Muligens dette kan være Til- 
fælde med denne nye Taageplet af l6de Novem- 
ber 1885. Et Billede af den vil blive leveret 
i næste Nummer. 
Verdenshavets Dyb*). 
Den levende Interesse for geografisk Forsk- 
ning, som begyndte efter Amerikas Opdagelse, 
gav Anledning til, at vor Kundskab til de store 
OQceaner blev større, men videnskabelig kan den 
neppe siges at have taget sin Begyndelse før 
det syttende Aarhundrede, da Hooke og Boyle 
undersøgte Havets Dybde og Havvandets Sam- 
mensætning. Samtidig udgav flere Naturforskere 
Beskrivelser af Dyr og Planter fra de grunde 
Vande langsmed Land. I Løbet af det attende 
Aarhundrede forøgedes atter betydelig Kund- 
skaben om Havet, idet Sømanden med Iver 
studerede Vindene, Strømmene, Ebbe og Flod, 
medens de to Ross'er og andre Naturforskere 
og Videnskabsmænd i den første Halvdel af 
dette Aarhundrede gjorde saa rosværdige Forsøg 
paa at udforske Havets større Dybder. Men det 
er først 1 de sidste tyve Aar, at de største 
Dybder, Havets Afgrunde, er blevet undersøgt 
af Ekspeditioner, udsendte fra England, de For- 
enede Stater, Tyskland, Italien, Frankrige og 
Norge. 
Det jer ikke let at dømme om de Begiven- 
heders * indbyrdes Betydning, som indtræffer i 
3 
ens egen Tid, men efter al Sandsynlighed vil 
*) Efter et Foredrag af Mr. John Murray i Nature. 
