det er saa stærkt mættet med Alkalier, at intet 
levende Væsen kan leve deri; kun etslags Orme 
har man fundet der. Det virker stærkt ætsende 
paa Huden og bleger øjeblikkelig Lærred. 
Strandbredden er rødfarvet, sørgelig at se til 
og øde; der findes blot en og anden forkrøblet 
Busk; men seet i Afstand gjør Monosøen med 
» Bloody Cannons* kjæmpemæssige Mure 1 sin 
OQmgivelse et storartet Indtryk. 
Udvinding af Guld ved Hjælp af Elek- 
tricitet. For at skille det fint fordelte Guld 
fra de medfølgende Frtser benytter man sig af 
Kviksølv, hvori som bekjendt Guldet opløser 
sig, idet der dannes et saakaldet Amalgam, der 
giver slip paa Kviksølvet igjen, naar det op- 
varmes, saaledes at Guldet bliver tilbage. Denne 
Methode, hvor fortræffelig den end er, kan dog 
ofte være forbundet med store Vanskeligheder, 
da enkelte af de Guldet ledsagende Ertser har 
den Egenskab at overtrække Kviksølvets Over- 
flade med en slagagtig Hinde, hvorved Berøringen 
mellem Guldet og Kviksølvet forhindres, og 
naturligvis meget Guld vil gaa tabt. Mange 
Methoder har man prøvet uden Nytte, indtil 
endelig Elektriciteten ogsaa 1 dette Tilfælde har 
vist sig at kunne klare Sagen. OQOpdagelsen 
skyldes Mr. Richard Barker, og den beror paa 
følgende endnu ikke rigtig forklarede Fenomen: 
Bedækker man Kviksølv med Vand og stikker 
den ene Ledningstraad fra et galvanisk Batteri 
eller en dynamo-elektrisk Maskine ned i Kvik- 
sølvet og den anden i Vandet, saa skiller hurtig 
alle de ikke metalliske Forurensninger sig fra 
Kviksølvoverfladen, som derved bliver blank. 
Anvendelsen af dette ved Udvindingen af Guld 
er ligetil, idet den elektriske Strøm simpelthen 
ledes ned i den Rende med Kviksølv, som det 
med Ertspulver blandede Vand løber igjennem; 
i !fi mm. Afstand fra Kviksølvet staar dJern- 
spidser, som danner den ene Pol, medens Kvik- 
sølvet selv danner den anden Pol af Strømmen; 
Resultatet er overraskende, idet paa et Minut 
al Slagdannelse er forsvundet. 
Kjæmpenessig Blæksprut. -Wm. H. Dall 
beretter følgende i Sctence: I 1874 spiddede 
Jeg i Havnen Iliuliuk paa Unalashka (en af de 
aleutiske Øer) en Blæksprut (en Ottearmet), der 
sidenefter ved et Taug, som blev bundet rundt 
omkring Legemet umiddelbart bag Armene, blev 
hængt paa en af Agterdels-Daviderne paa det 
Kystopsynsfartøi, der stod under min Kommando. 
Saasnart Dyret var dødt og Musklerne slappede, 
bemærkede jeg, at Enderne af de længere Arme 
netop berørte Vandet. Ved at maale Afstanden 
med et Taug, fandt jeg den at være seksten 
Fod, og at den gav Dyret en Længde fra den 
ene Ende til den anden af de længste Par Arme 
af ikke mindre end to og tredive Fod. Armene 
31 
henimod Enderne var alle yderst smækre og 
tynde, men temmelig tykke henimod Kroppen, 
der var noget over en Fod lang. De bredeste 
Sugearme var to og en halv Tomme i Diameter: 
hele Dyret fyldte næsten en stor Skyllevands- 
bøtte. Dele af dette Eksemplar befinder sig nu 
1 de Forenede Staters Nationalmuseum. 
Litteratur. 
Anton Andersen: Fra Planternes Verden. 
Naturhistorisk-botaniske Skitser. Kbhvn. 1885. 
Gyldendalske Boghandels Forlag. 277 Pag. 8vo. 
s Gjerne dvæler Naturgranskeren under de sagn- 
og minderige Træer; de ligesom tale til os 1 et eget 
Sprog og fremtrylle en hel Række af Minder fra 
længst forsvundne Tider. Det er, som usynlige Aan- 
der hviskede fra Grene og Blade; underlige Sagn og 
Eventyr i broget Blanding* — saaledes begynder 
Forf. sin Opsats om Hylden, og det kunde godt have 
staaet som en Art Fortale til den hele Bog. Denne 
omtaler 34 af de bedst kjendte danske Plantearter. 
For hyer af dem angiver Forf. kortelig deres Oprin- 
delse og meddeler en Mængde kulturhistoriske Op- 
lysninger om dem. Det er meærkeligt at se, hvor 
mange Sagn og hvor megen Overtro, der knytter sig 
til Planteverdenen, og hvorledes de endnu paa langt 
nær er ganske udryddet. I Lægevidenskaben har 
mange Planter ligeledes spillet en vigtig Rolle, og 
Forf. fortæller os mange underlige Træk herom (mange 
af disse Lægemidler gaar endnu igjen!) Digternes 
Forhold til Planteverdenen omtaler Forf. med For- 
kjærlighed og bringer en Mænge Smaavers som Ci- 
tater. 
kan den ogsaa have sin Interesse for norske Læsere, 
Uagtet Bogen især omfatter danske Forhold, 
da man vil gjenkjende flere Træk fælles for begge 
Lande; den afgiver en underholdende og belærende 
Læsning, som man ikke vil angre paa at have stiftet 
Bekjendtskab med. 
Dr. E. Kalkowsky: Elemente der Li- 
thologie. Heidelberg 1886. Carl Winter. 8 Mk. 
Lithologien eller Petrografien 
Bergarterne. 
er Læren om 
Den handler altsaa ikke om de enkelte 
Mineraler som Kvarts, Feldspat, Svovlkis, der 'er 
Gjenstand for Mineralogien. Ved Bergarter menes 
de større, enten af et enkelt eller af flere Mineraler 
sammensatte Masser, der opbygger Jordskorpen, f. 
Eks. Granit, Kalksten, Sandsten. 
Petrografien har 1 de sidste 20 Aar gjort over- 
ordentlig store Fremskridt. Det er nemlig omtrent et 
Snes Aar siden, at man begyndte at komme efter den 
Kunst af Bergarterne at slibe tynde, gjennemsigtige 
Skiver, der kan undersøges i Mikroskop. En stor 
Omvæltning har derved fundet Sted i Bergartlæren 
svarende til den, som langt tidligere ved Mikro- 
skopets Indførelse skede i Zoologien og Botaniken. 
