- Åpex være 6 Timer foran Solen. Naar altsaa 
Solen staar op i Øst, er Apex i Syd, naar So- 
len staar høiest, befinder Apex sig i Vest, og 
naar Solen er kommen til denne Himmelegn, er 
Apex allerede der, hvor Solen først vil være 6 
Timer senere, ret i Nord. Men heraf ser man, 
at AÅpex er oppe over Horizonten fra Midnat 
til Middag, under Horizonten den anden Halv- 
part af Døgnet. Stjerneskuddene maa altsaa 
tiltage i Antal ud paa Morgenen og vise et 
Minimum om Aftenen. Men da Apex befinder 
sig paa Vesthimmelen fra Kl. 6 om Morgenen 
til Kl. 6 om Aftenen, paa Østhimmelen fra KI. 
6 om Aftenen til Kl. 6 om Morgenen, ser man, 
at de fleste Stjerneskud viser sig om Dagen paa 
Vesthimmelen, om Natten paa Østhimmelen. Men 
1 den første Del af Døgnet kan man ikke se 
Stjerneskuddene paa Grund af Solens: stærke Lys, 
og derfor maa man vente at finde dem 1 størst 
Mængde paa Østhimmelen. Som bekjendt staar 
Solen om Sommeren op før Kl. 6 og nordenfor 
Østpunktet og gaar ned efter Kl. 6 og nordenfor 
Vestpunktet, medens den om Vinteren staar op 
efter Kl. 6 og gaar ned før Kl. 6 og da be- 
skriver en mindre Dagbue, der er mindst ved 
Vintersolhverv. Men deraf følger, at Apex om 
Høsten staar op før Midnat og nordenfor Øst- 
punktet, om Vaaren efter Midnat og søndenfor 
Østpunktet, og saaledes vil det Punkt, hvorom 
Stjerneskuddene optræder i størst Mængde, flytte 
sig i den ene Del af Aaret fra Nord til Syd, 
den anden Del bevæge sig i modsat Retning. 
Som man ser finder der en fuldstændig 
Overensstemmelse Sted mellem Theorien og Fr- 
faringen. og de Variationer, som det tidligere 
voldte saa mange Vanskeligheder at forklare, er 
altsaa nu bleven de bedste Støtter for den kos- 
miske Hypothese. Men før vi leverer det ende- 
lige Bevis for, at Stjerneskuddene er af kosmisk 
Oprindelse, vil vi 1 al Korthed i en næste År- 
tikel omtale de mere regelmæssige Stjerneskud- 
sværme, man kan se til visse bestemte Tider af 
Aaret. 
Inden vi afslutter dette Afsnit, skal vi sige 
et Par Ord om de merkelige Bevægelser, man 
ofte kan 1agttage hos Meteoriterne, naar de fa- 
rer gjennem vor Atmosfære. I de fleste Til- 
fælde vil Stjerneskud vise sig som en lysende 
ret Linje paa Himmelkuglen, men ikke sjelden 
har man været Vidne til, at denne har kunnet 
vise mange Afvigelser derfra. Hyppig er Ba- 
nen fra at være retlinjet gaaet over til at blive 
krum, snart har den havt en mere slangeformig 
Figur, enkelte Gange kan den have forandret 
sig om en betydelig Vinkel og fortsat i en ganske 
anden Retning, end den Meteoriten havde ved 
sin Opblussen. Fig. 3 gjengiver enkelte af de 
merkeligste Afvigelser, man har  observeret hos 
Meteoriternes Bane. For at forklare dette lig- 
ger det ved første Betragtning noksaa nær at 
tænke, at de kunde være kommet istand ved 
Indflydelse af de atmosfæriske Bevægelser. Men 
Fig. 3. 
ae 
naar man husker paa, med hvilken Fart Meteo- 
riten styrter ind i vor Atmosfære, ser man snart, 
at Aarsagen ikke kan være at søge her.  Der- 
til er den Hastighed, hvormed Atmosfæren be- 
væger sig altfor liden, til at den kunde frem- 
bringe en saa betydelig Retningsforandring hos 
Meteoriten.  Åarsagen maa søges andeusteds. 
Allerede Olbers har i Begyudelsen af 30 Aa- 
rene havt en om, hvoraf disse 
Uregelmæssigheder kunde komme. Hvis nemlig 
Meteoriten ikke er en nøilagtig Kugle, saa vil 
Luftens Modstand bevirke, at den komme 
til at faa en skrueformig Bevægelse, der efter 
den Kant, hvorfra den vil faa Udseende 
af at forandre sin oprindelige Retning. Vi 
kan let gjøre Forsøg med, hvilken Indflydelse 
Luftmodstanden har paa sliget uregelmæssig for- 
mede Legemer, og ubevidst har sikkerlig mangen 
Læser glædet sig ved saadanne Forsøg. De 
eiendommelige Baner, man kan faa flade Stener 
Formodning 
kan 
Sees, 
til at beskrive, har her sin Forklarme.  Qgsaa 
i Krigsvidenskaben har man anstillet en hel 
Del Eksperimenter med, hvilken Indflydelse det 
vil have, naar man forfærdigede Kugler, som 
ikke havde sit Tyngdepunkt i Centrum. — Prof. 
Hansteen lod anstille en Del saadanne For- 
søg, og mangen Gang havde han Indtryk: af, 
naar han med Kikkert fulgte den udskudte Kugle, 
at han havde seet en stor sort Fugl med stærke 
Vingeslag 1 Kikkertens Felt, hvor dog Gjenstan- 
den ikke kunde være noget andet end Kuglen. 
Prof. Preyers Forklaring af Tankelæsningen. 
Det er ikke mange Ting i den senere Tid, 
der har tildraget sig den almindelige Opmærk- 
mm 
TPanke- 
somhed 1 den Grad som den saakaldte 
læsning. Denne, der for ikke længe siden er ud- 
øvet her hos os af Amerikaneren Bishop og 
af 
at 
andre Steder med endnu større Aplomb 
Cumberland, bestaar som bekjendt deri, 
