===="= 
== == 
= === 
RE illustreret Maanedsskrilt for popuber Naturvidenskab, udeivet og vedigeret af 
Carl Krafft, cand. philos. 
Under Medvirkning af 
Konservator Dr. J. Brunchorst, Konservator G. Å. Guldberg, Amanuensis S. Henrichsen, Amanuensis Jac. G. Otto, 
Universitetsstipendiat Dr. Hans Reusch, Amanuensis J. Fr. Schroeter, Amanuensis Aksel S. Steen. 
No. 4. 
April 1ISSG. 
3 IQde Aarg. 
Fra det yderste Østen. 
Reisebreve fra Leonhard Stejneger. 
Wo 
En Baadtur rundt Beringsøen, 
(Slutning fra forrige No.). 
Da vi var komne hjem, meddelte jeg Fol- 
kene, at jeg tænkte paa at undersøge Levnin- 
gerne af de Skibbrudnes Boliger, hvori de over- 
vintrede. Men nu var det ikke langt fra, at 
Mytteri brød ud ved min paatænkte ugudelige 
Vanhelligelse af Komandor, som de vidste var 
Skyld i alt dette Regn og den rygende Storm; 
havde dog altid havt Erfaring for, at naar 
nogen havde givet sig af med at grave og 
undersøge paa dette Sted, saa var der altid 
opstaaet saadant Veir, at vedkommende maatte 
opgive det. Jeg behøvede jo blot at se mig 
om: overalt ellers paa Øen var Veiret anstæn- 
digt, kun her paa Komandor rugede Uveir og 
Mørke! Jeg vidste, at det var unyttigt at 
forsøge paa at fordrive deres overtroiske Frygt, 
og sagde dem derfor ikke imod, men at jeg 
ikke opgav min Plan er jo selvsagt. Ud paa 
Kvelden blev den niende Nerpe skudt. Det er 
et godt Tegn paa Skytternes Dygtighed, at af 
disse ni kunde jeg kun bruge én Hjerneskal. 
Saa kjedeligt det end kan synes Læserne, 
har jeg at notere, at den 30te August var lige- 
saa regn- og taagefuld, som de foregaaende Dage. 
| havde lagt sig noget. 
Nogen Bedring var det jo dog, at Vinden 
Jeg sendte Folkene ud 
paa forskjellige Kanter og tog kun Badaeff med 
mig til Beringskorset. Et stort græsk Trækors 
staar oppe paa en Høide, nedenunder hvilken, 
ifølge Traditionen, Bering ligger begravet. No- 
gen Mindesten, som nogle har berettet, findes 
ikke. Det nuværende Kors reistes af Guvernør 
N. Grebnitski, efterat det af det gamle russiske 
Handelskompani oprettede havde ligget nedblæst 
for en længere Tid. Heller ikke dette var det 
første, idet nemlig det skibbrudne Mandskab før 
Afreisen i 1742 plantede et Kors over den 
døde Kommandør-Kapteins sidste Hvilested. Spor 
af de Huler, som de Skibbrudne boede i om 
Vinteren, var endnu at se, og Tiden gik med 
at undersøge disse og Levningerne af et mere 
regelmæssigt Torvhus, som laa oppe paa Høiden. 
Jeg maalte dette nøiagtig og tog en flygtig 
Kartskitse af Føgnen, men beklagede meget, at 
jeg ikke havde med mig Steller's Dagbog, som 
jeg forresten endnu ikke har faaet Tag 1. 
Dette er saa meget beklageligere, som en Ytring 
af Hr. Lauridsen i Brev til mig har indgivet 
mig Tvil, om den Bygning, hvoraf jeg har med- 
delt et Grundrids i Deutsche Geographische 
Blåtter, VIII, p. 265, virkelig skriver sig fra 
Berings Ekspedition. 
Regnen begyndte nu at falde i Strømme 
og umuliggjorde alt videre Arbeide. —OQgsaa 
jeg begyndte at blive træt af det ulykkelige 
Komandors Klima, og Folkene modtog med Bifald 
min Ordre til at sætte Seil til for Starogavan. 
