riale bestaaende af fortløbende daglige Karter 
for et Tidsrum af 21 Maaneder, foretog Hoff- 
statistisk 
Undersøgelse af det nordlige Atlanterhavs Stor- 
meyer selv paa Grundlag heraf en 
me *). 
Han fandt, at der i Løbet af det omhand- 
lede Tidsrum over Havet mellem 30" og 709 
N. B. og mellem 10" og 609 Længde W. f. Green- 
wich kunde paavises 285 forskjellige vel udpræ- 
gede [Hvirvelcentrer. — Undersøgelsen af disses 
Fremkomst gav følgende Resultat: 
23 (8 pCt.) viste sig første Gang i Baffins- 
bugten eller Davis-Strædet og syntes at 
a. 
være komne fra det arktiske Amerika. 
b 126 (44 pCt.) kom fra de Forenede Stater 
eller Canada. 
c. 25 (9 pCt.) optraadte første Gang mellem 
Azorerne og New Foundland og stammede 
sandsynligvis fra Qceanets tropiske Egne. 
106 (87 pCt.) dannede sig over selve Ha- 
vet gjennem 
d. 
Spaltning af allerede før til- 
stedeværende Hvirvelcentrer og maatte alt- 
saa betegnes som sekundære Lufttryksmi- 
nima. 
e. 5 (2 pCt.) syntes endelig gauske selvstæn- 
dig at have udviklet sig midt ude paa 
OQceanet. 
Da hvert af de i Løbet af 21 Maaneder 
eller 638 Dage paaviste 285 Hvirvelcentrer gjen- 
nemsnitlig fandtes at have en Varighed af om- 
trent 3 Dage, kan man altsaa i Almindelighed gaa 
ud fra, at der paa Atlanterhavet inden de anførte 
Grændser gjennemsnitlig daglig optræder I å 2 Oy- 
kloner. Disse Cykloners Udstrækning var overor- 
dentlig forskjellig, mange af dem indtog hele 
Qceanets Bredde, samtidig berørende baade den 
Europæiske og Amerikanske Kyst, medens andre 
var af langt mindre Omfang. Oyklonernes Op- 
træden er omtrent lige hyppig til alle Tider af 
Aaret. At Høst- og Vintermaanederne, hvad 
der er en bekjendt Sag, har en mere stormende 
Karakter end de øvrige Aarstider, er ikke be- 
grundet i Tilstedeværelsen af et større Antal 
Cykloner, men i hver enkelts større Omfang og 
kraftigere Udvikling. 
*) Etude sur les tempétes de l'Atlantique Septen- 
trional et Projet d'un service télégraphique in- 
ternational relatif å cet océan. Par N. Hoff- 
meyer. Copenhague 1880. 
19 
En 
nævnte 285 Hvirvelcentrer, der paa sin Gang 
Undersøgelse af, hvor mange af de 
østover naaede saa langt frem som til Meridianen 
for 10" Længde W. f. Gr. og følgelig skulde 
give Anledning til Storm paa en eller anden 
Strækning af Europas Kyst, leverede følgende 
Resultat: 
0. Af de 23 arktiske Hvirvelc. naaede 17 Europa. 
b. , » 126 Nordamerik. — —= , (8 | — 
C30 25 tropiske — = 8 —= 
d. , , 106 sekund. Atl. — —= 48 — 
Gag pp Domme - — —- 4 — 
eller tilsammen 145. 
Af de under b nævnte over Amerikas Øst- 
kyst udgaaende 126 Hvirvelcentrer naaede saa- 
ledes kun 68 eller 54 pCt. Europas Kyst. De 
øvrige 58 forsvandt ifølge Hoffmeyers Undersø- 
gelser paa selve Havet, idet 36 blev opslugt af 
andre Hvirvelcentrer, 13 jevnede sig lidt efter 
lidt ud, og Resten, 9, tog Veien mod Nord over 
Grønland og Spidsbergen til Polaregnene. 
Studerer man nu specielt de 68 Ameri- 
kanske Cykloner, som naaede frem til Europas 
Kyst, idet man paa et Kart afsætter deres Ba- 
ner, vil man finde, at de naturlig kan inddeles 
i 4 Grupper. 
I. 22 drog mod NE over det sydlige Grøn- 
land og fortsatte Veien, de fleste (14) nor- 
denom Island hen til det nordlige Norges 
Af disse 
sidste gik de 5 nordenom Skotland ind mod 
Kyst, de øvrige søndenfor Island. 
vor Kyst, medens de øvrige 3 satte Kur- 
sen lige paa de Britiske Øer. 
II. 18 OCykloner satte østover søndenfor Grøn- 
lands Sydspids, bøiede senere mod NE op 
mod Island, hvis Nordside omtrent Halv- 
parten passerede paa Veien til det nord- 
lige Norge, medens den anden Halvpart 
dreiede mod E og SE, dels til Norge, dels 
til de Britiske Øer. 
. Tvers over Qceanet 1 østlig og ostnordost- 
lig Retning bevægede sig 20 Hvirveleen- 
trer, hvis Baner paa omtrent 50" N. B. og 
400 L. W. delte sig i 3 Undergrupper, idet 
Størsteparten (20) tog Veien mod NE mel- 
lem Island og Skotland hen til vor Kyst, 
6 beholdt den oprindelige østlige Bevægel- 
sesretning ind mod de Britiske Kyster og 
I satte Kursen sydostlig mod Portugal. 
IV. De sidste 13 Lufttryksminima lagde Veien 
