I 1768 faldt der efter et tordenlignende 
Brag en Sten ned ved Lucé i Frankrige. Da 
nogle Arbeidere, som saa den falde, løb til, 
fandt de den saa varm, at de ikke kunde tage 
En Abbed Bachelay sendte en meget 
god Beskrivelse af Faldet og en Prøve af Stenen 
til Akademiet. 
udmærkede Fagmænd, deriblandt den berømte 
paa den. 
Dette udnævnte en Komite af 
Kemiker Lavoisier, til at udtale sig om Sagen. 
'Mil Bedømmelse af den Kjendelse, som disse 
Mænd afgav, maa det bemærkes, at det var en 
almindelig Tro blandt Publikum, at Meteorste- 
mene var det Substansielle ved Tordenen; man 
kaldte dem for ,lynstene* eller ,Tordenstene*. 
Naar man erindrer, at Meteoritfaldene gjerne er 
ledsagede af Lysfenomener og stærke Skrald, er 
Min- 
ikke 
forstod at skjelne mellem Betydningen af de 
denne Vildfarelse temmelig undskyldelig*). 
dre unpdskyldeligt er det, at de Lærde 
virkelige Fakta og *den Forklaring, som gaves 
Om Publikum forklaærede Fenomenernes 
skulde 
overensstemmende ugttagelser af disse skyves 
deraf. 
Grund feilagtig, derfor ikke de mange 
tilside eller forkastes. 
Komiteens Rapport begynder med at om- 
tale, at uagtet adskillige i Oldtiden havde an- 
taget, at Stene faldt ned fra Himlen, saa havde” 
dog .alle virkelige Fysikere* bestandig anseet 
Tordenstene for at være meget tvivlsomme. De, 
som var i Uvished herom, henvistes til en 72 
Aar før offentliggjort Afhandling af en bekjendt 
altsaa straks 
Kemiker Lemery. Komiteen er 
paa Afveie. Den vil ikke undersøge, om der er 
* Qgsaa hos os finder man den samme Anskuelse. 
Det er en gammel Tro paa Bergenskanten, at 
der foran Lynet gaar en Sten, Toreloen, det vil 
sige Tordenens Forladning (Lo). Et andet Navn 
er Toreblei. Saadan formodet Torelo, saavidt 
vides gjerne smaa rundagtige mørke Stene, skal 
man tildels opbevare paa Gaardene for at be- 
nytte som Husmedicin for Kreaturer. Det kan 
at det tildels har været eller er 
Paa en Gaard skal man 
vel være, 
virkelige Meteorstene. 
i Tidens Løb have pulveriseret op en hel 
Meteorsten, som man sammen med opskavet 
Messing gav Kjør, der havde faaet Ben brudte. 
Der fortælles, at naar man senere slagtede en 
paa denne Maade helbredet Ko, fandt man 
Benene sammengroede ved Hjælp af en gulagtig 
Substans. ,Det var Messingen, som havde 
loddet Stykkerne til hverandre,* mente man. 
| faldt en Sten i Lucé, men om der gives Torden- 
stene. Nu fortsætter den: 
» Dersom Tordenstene har været betragtet 
med mistænkelige Øine dengang, da Fysikerne 
næsten ikke havde nogen Rede paa Tordenens 
Natur, bør de saameget mere være det nu, da 
de moderne Fysikere har opdaget, at deus Virk- 
ninger er de samme som Hlektricitetens.* 
Derpaa følger en Beretning om Faldet, 
saaledes som af Abbed Bachelay meddelt samt 
en Analyse af Stenen, ,som ikke er andet end 
en kisholdig Sandsten.* Komiteen kommer til 
den Slutning, at den af Abbed Bachelay fiem- 
sendte Sten ingen Tordensten er, og at den 
ikke er faldt fra Himlen, og at den heller ikke 
er bleven dannet af mineralske Emner, som er 
smeltede af Lynet. ,.Den Antagelse, som synes 
os den sandsynligste, og som samtidig passer til 
de anerkjendte fysikalske Principer, til de af Abbed 
Fakta 
er, at denne Sten, som maaske 
Bachelay meddelte samt til vore egne 
Undersøgelser, 
har været dækket af et tyndt Lag Jord eller 
Græstørv, er bleven rammet af Lynet og saa- 
ledes bragt for Dagens Lys." 
Man maa have havt megen liden Tiltro til 
de Bønder, der arbeidede med Indhøstning* 
dette Resultat. Thi uagtet 
Komiteen siger, at deres Mening er i Overens- 
for at komme til 
stemmelse med det af Abbed Bachelay anførte, 
er det klart, at de i Grunden sætter sig udover 
dette og egenmægtig skyver tilside det, som 
ikke passer for dem. Abbeden sagde udtrykkelig, 
at Vidnerne ikke saa nogen Ild, da Stenen faldt, 
og at de iagttog et ugjennemsigtigt Legeme, 
som beskrev en bueformet Linje og faldt ned 
paa en Græsmark. Komiteen finder op et Lyn 
og vil ikke høre noget om et ugjennemsigtigt 
Legeme. De ,sande Fysikere* er egentlig i 
dette Tilfælde langt mindre hævede over Massen, 
end de tror, thi de henfører Jo ogsaa til Lynet 
de Fenomener, som ledsager Meteoriternes Nedfald. 
Akademiets Afgjørelse hindrede imidlertid 
ikke Stene fra at falde ned. Der er bekjendte 
Fald paa forskjellige Steder i Europa i 1773, 
UD, UG, BY SD, 1 276e du N90 
Roquefort en Ildkugle, der sprængtes, hvorpaa 
saaes ved 
hørtes en overordentlig stærk Larm og bemær- 
kedes af flere Personer Nedfald af Stene, hvoraf 
adskillige indsamledes.  Bønderne bragte flere 
til oplyste Personer i Egnen; man havde dem 
