fordres noget, da smaa Mængder fortyndet Ålko- 
hol ikke virker syndeilig hindrende paa denne; 
dette er imidlertid Tilfældet med større Kvan- 
titeter, der ogsaa let frembringer Betændelses- 
symptomer, og derfor kun bidrager til at for- 
styrre Fordøielsen. Nydelsen af meget Bræude- 
stærk Følelse af 
Varme 1 Munden, Svælget og Maveegnen; efter 
vin foraarsager desuden en 
nogen Tids Forløb bliver Pulsen hurtigere og stær- 
kere, hvilket beror paa en forøget Blodhastighed, 
Ansigtet og Øinene bliver røde og Aandedrættet 
hyppigere. Disse Symptomer ledsages af en for- 
høiet Varmefølelse i Huden men en Synken i 
Legemstemperaturen (egl. Blodtemperaturen), saa 
at den almindelige Antagelse, at Brændevin 
virker opvarmende altsaa er falsk, idet den skri- 
ver sig fra den stærkere Livsvirksomhed, der 
indtræder derved. Ved endnu mere Nydelse af 
der 
bestaar af et Excitationsstadium (ophidset 
* - eu 
Brændevin indtræder den saakaldte Rus, 
Stadium) og et Depressionsstadium (Slap- 
pelsesstadium), under hvilket Døden kan imd- 
træde ved Lammelse af Hjerteslaget. Ved ikke 
dødelige Mængder er Opvaagnen af den efter De- 
pressionstadiet følgende Søvn sædvanligvis ledsa- 
get af ubehagelige Eftervirkninger, som kan vare 
kortere eller længere Tid og bestaar i Hoved- 
pine, aandelig og legemlig Mathed, Ubekvemhed 
og ofte Opkastelse (..Katzenjammer*, , Tømmer- 
mænd*). Med Undtagelse af den fordøielsesbe- 
fordrende Virkning, som en ringe Mængde for- 
tyndet Alkohol kan udøve, synes den altsaa efter 
det foregaaende kun at være skadelig. 
Til Gunst for Alkoholen har man anført, 
at den er et Næringsstof, d. v. s. et Stof, der 
enten formaar at give Legemet et af dets nød- 
vendige Bestanddele, eller som kan forhindre 
Bortfjernelsen af en saadan nødvendig Bestand- 
del. Det staar heller ikke til at nægte, at Al- 
kohol kan være et Næringsstof, idet den nydt 
I noget større Mængder bevirker, at Organismen 
taber mindre Substants: den ligesom sparer alt- 
saa Organismen for Substantstab og hører der- 
for til den Klasse af Næringsstoffe, som kaldes 
besparende (af andre saadanne kan nævnes 
Det kan imidlertid heller 
ikke være Tvivl om, at Alkohol aldrig kan fau 
ikke 
kan benyttes som saadant uden at nydes i Mæng- 
Stivelse og Sukker). 
Betydning som et Næringsstof, idet den 
der, der fremkalder Forstyrrelser i Organismens 
Økonomi, der ikke paa langt nær kan opveies 
af dens Næringsværdi, som forresten heller ikke 
paa Grund af disse Forstyrrelser kan komme til 
at gjøre sig gjeldende. 
Hvad der hidtil er sagt, refererer sig til 
en enkelt Gangs Nydelse af Alkohol 1 fortyndet 
Form. Det vil deraf sees, at Virkningen 1 det 
store og hele taget maa betegnes som skadelig. 
Paa den anden Side staar det ikke til at nægte, 
at en liden Mængde Alkohol af og til kan gjøre 
sin Nytte, 
Varmefølelse, bevirker at Følelsen af Hunger og 
idet den frembringer en behagelig 
specielt af Udmattelse forsvinder, pirrer Nerve- 
systemet og forøger Blodhastigheden, saa man 
ogsaa ved forholdsvis ringe Optagelse af Næring 
kan præstere en stor Arbeidsevne. Disse, som 
det synes, overraskende Resultater følges id 
lertid af en Slappelse, saa de kun har Værd, 
naar det gjelder forbigaaende at skulle yde 
et større Arbeide i udmattet Tilstand. 
følelsen og Velværet efter Nydelsen af en maa- 
delig Mængde Alkohol har 
Varmetab og deraf følgende Afkjøling af Lege- 
Varme- 
nemlig et større 
met til Følge, hvilket kun kan udjevnes ved en 
forøget Varmeproduktion ved rigelig Tilførsel af 
En 
en slet ernæret et saadant Varmetab, idet det 
Næring. velnæret Mand taaler bedre end 
større Stofforbrug, som den kunstig frembragte 
Arbeidsydelse bevirker, 1 saa Fald 
dækkes ved et kraftigt Maaltid. Den lille Exces 
kan saaledes gaa for sig uden Skade, den alko- 
holiske Drik har opfyldt sin Hensigt, 
Krafttabet er erstattet ved nærende Kost, saa 
senere kan 
og naar 
er alt igjen vendt tilbage til det gamle, og der 
kan neppe mod en saadan leilighedsvis Anven- 
delse af Alkohol reises nogen begrundet Anke. 
Anderledes forholder Sagen sig for Arbei- 
dernes Vedkommende, idet en saaden, der i Al- 
mindelighed ikke lever særdeles kraftig, ved Ny- 
delsen af Alkohol kommer i en stadig Under- 
balance, fordi den skuffende Følelse af Mæthed 
undertrykker Trangen til Næring. Arbeideren. 
har ikke meget at sætte til og svækkes derfor 
snart. Og fordi Brændevinet før har gjort ham 
godt, griber han atter til Flasken, og da den 
tidligere Mængde intet vil nytte, forstørrer han 
samme, og kan saaledes idetmindste delvis opnaa 
sin Hensigt. Men altid og altid kommer Behovet 
efter Pirringsmidlet tilbage, og han bliver saa- 
ledes lidt efter lidt en Dranker. Brændevinet, 
