hermed var den hellige Grav vel forvaret. Sta- 
dig ud gjennem Aarene blev dette Stridsspørgs- 
maal taget op igjen, især fordi den romerske 
Kirke havde Vanskelighed for at finde sig til- 
rette i den Beregning, som blev udført i Ålex- 
andria. De brugte sin Meihode, og da kunde 
det hænde, at Paasken blev feiret til høist for- 
skjellige Tider i Orienten og Qeeidenten.  Saa- 
ledes havde Alexandrinerne sin Paaske i Aaret 
387 den 25de April, medens den romerske 
Kirke allerede den 21 Marts havde feiret sin 
Fest. Ligesaa finder man Uoverensstemmelse mel- 
lem Protestanterne og Katholikerne, idet den ene 
Kirke snart før, snart samtidig høitideligholdt Paa- 
sken. Endelig i 1775 blev der foreslaaet, hvilken 
Beregning man skulde lægge til Grund for Bestem- 
melse af Paaskedagen. Det vilde føre os for 
vidt her at gjøre nærmere Rede for disse kjede- 
lige Beregninger, vi skal kun omtale den muli- 
gens allerede kjendte Methode, som den tyske 
Mathematiker Gauss først har angivet. Efter 
denne kan man finde Paaskedagen for et hvilken- 
somhelst Aar mellem 1582 og 2499, og vi faar 
nøle os med at angive Fremgangsmaaden uden 
at levere noget Bevis for dens Rigtighed. 
Man dividerer det givne Aar, man ønsker 
at finde Paaskedagen, f. Eks. 1887, med 19 
og kalder den tiloversblevne Rest a (= 6*), 
derpaa divideres Aarstallet med 4, Resten kal- 
des b (=38), ligesaa med 7, og den udkomne 
Rest er ec (= 4). Gaar Divisionen op, er Resten 
naturligvis 0. Derpaa multipliceres å med 19, 
og der adderes til det ved Multiplikationen 
fundne Tal (= 114) et Tal m (= 28), som fin- 
des 1 nedenstaaende lille Tabel, Summen af disse 
to Tal (= 137) divideres med 30, og den ud- 
komne Rest kalder vi d (=17). Nu multi- 
pliceres b med 2? (=6), ce med 4 (= 16), då 
med 6 (= 102), disse tre Tal samt n (= 4), 
som ogsaa findes i samme Tabel, lægges sammen 
(6 + 16 + 102 + 4) og Summen divideres med 
7. Den tiloversblevne Rest kaldes e (= 2), d 
og e samt 22 lægges sammen, og det udkomne 
er Paaskedagen i Marts, hvis ikke Tallet (= 41) 
er større end 31, da trækkes 31 fra, og man faar 
Paaskedatoen i April (= 10). 
Ved Beregningen maa man være opmærk- 
som paa, at faar man 26de April som Paaske- 
søndag, maa man altid tage den 19de April. 
Desuden maa man, naar man finder, at Paasken 
falder den 25de April, tage den 18de April, 
hvis d er lig 18 og a er større end 10. Dette 
vil man finde er Tilfælde for Aaret 1954. I 
1886 er a mindre end 10 og d ikke lig 18. 
Skulde man ønske at vide, naar Russerne 
feirer Paasken, (de bruger nemlig ikke den samme 
*) Forat ingen Tvil om Fremgangsmaaden skal 
opstaa, skal vi anvende den paa 1887 og sætte 
de søgte Tal i Parenthes. 
60 
Kalender som vi, men er 12 Dage efter os, 
lite April i Rusland er 28de April-i Norge), 
har man for hele den Tid, inden hvilken Gauss's 
Methode er gyldig, at give m Værdien 15 og n 
6, medens disse to Tal ikke i aile Aarhun- 
dreder er de samme i den gregorianske Kalender, 
som vi har. Dette vil sees af følgende Tabel: 
Fra 1582 til 1699 er m=92, n=2 
> AUD UG å 5 >, ,—=3 
» 1800 pD 1899 n n=23 ,=4 
1900 ; 1989 ; g =% 7 =5 
2000 , 2099 , ,» —=24, ,=5 
» 2100 , 2199 , » =24 , —=6 
» 2200 n 2299 7 » = 25, »=0 
” 2300 n 2399 »  =26, ,) = 
å DO BY 1 == Å 
Udfører man Beregningen for Resten af 
dette Aarhundrede vil man finde, at Paasken 
kun 2 Gange falder i Marts (i 1801—1886 
har vi feiret den -21 Gange i Marts), 29de 
Marts 1891 og 25de Marts 1894. I alle de 
øvrige Aar vil den indtræffe i April, Iste April 
i 1888, 2den i 1898 og 1899, dte i 1896, 
6te i 1890, 10de i 1898, I4de i 1895, 15de 
i 1900, 17de i 1892, 18de i 1897 og den 
21de April i 1889. 
Som ovenfor nævnt, kan Paasken tidligst 
indtræffe den 22de Marts og senest 25de April. 
Disse , Paaskegrænser omfatter altsaa 35 Dage, 
inden hvilke Paaske kan høitideligholdes. Det 
er meget at beklage, siger Ideler, at Gregor 
XIII, da han forbedrede Kalenderen, ikke for- 
ordnede, at Paasken skulde feires paa en be- 
stemt Søndag i Aaret, t. Eks. den sidste i Marts 
eller den første i April. Som det nu er, kan 
den simple Mand, ja selv de, der gjør Fordring 
paa at blive betragtede som mere Dannede, ikke 
begribe, hvorfor denne Fest skal feires snart 
tidlig snart sent, og det inden saa vide Grænser, 
at der er hele 5 Uger mellem de to Yderdatoer. 
Men det kunde vel ikke høre til det urimelige, at 
den samlede Kristenhed vilde enes om en bestemt 
Ordning af denne Fest, hvorved vor Tidsregning 
vilde blive den simplest mulige, fordi da Be- 
stemmelsen af Paaskefesten kun vilde afhænge 
af den Søndag, paa hvilken den skulde holdes. 
Mindre Meddelelser. 
lldkugle nordenfjelds. Af et Brev fra Hr. 
Håkonson-Hansen i Trondhjem hidsættes føl- 
gende: , Fredag den 26de Marts, om Aftenen 
i Tidsrummet fra Kl. 8% 30” til 9” 07, iagtto- 
ges paa en Række Steder i det nordenfjeldske 
et meget smukt Meteor, der i Størrelse, Høide 
over Jorden og Lyspragt maa have overgaaet, 
hvad man 1 disse Føne hidtil nogensinde har 
seet af den Slags. I Trondhjem, det mest 
centralt beliggende Sted, hvor, mig bekjendt, 
