rænnet sig til at ernære en eller anden Snylte- 
gjæst. at de øiensynlig ikke generes af den, og 
hvor de vel ogsaa til Gjengjæld for den Næ- 
ring de giver Soppen lader sig udføre Gjentje- 
nester af denne. I dette Tilfælde kan man ikke 
godt mere tale om ,.Vært* og Parasit, men har 
dannet Ordet Symbiose eller Samliv, og ta- 
ler om en symbiotisk Forening mellem de to 
forskjellige Væxter. Det vil maaske fra en tid- 
ligere Åargang være Naturens Læsere bekjendt, 
at Lavarterne, en Væxtform, som især paa Høi- 
fjeldet træder stærkt i Forgrunden, er en slig 
symbiotisk Forbindelse af en Sop med en grøn 
Plante, i dette Tilfælde med en Alge. Algen 
kan leve selvstændig uden Soppen, den sidste 
kan derimod ikke undvære AÅlgen, men naar 
begge lever sammen, har udentvil Algen ogsaa 
nogen Nytte af sin Associé. 
Hvis man nu 1 en Lavart tænker sig den 
lille mikroskopiske Alge erstattet af et stort 
Træ, et Bøgetræ eller en Hassel, saa vil man 
nogenledes have det, som Frank i den oven- 
for eiterede Undersøgelse har opdaget, men førend 
Faktum forelaa, vilde rigtignok enhver Botaniker 
have trukket paa Skulderen af et sligt Fantasi- 
foster som et symbiotisk Forhold mellem Plante- 
verdenens  Kjæmper og en mikroskopisk Sop. 
Imidlertid, det existerer alligevel, ja jeg over- 
driver ikke, naar jeg siger, at ethver Egetræ, 
enhver Bøg eller Hassel og de allerfleste Furu- 
og Grantræer, som Læseren har seet, i Virke- 
ligheden ikke er enkle, usammensatte Organismer, 
men Åssociationer mellem Træerne selv og mi- 
kroskopiske Soppe. 
Dette er det overraskende Resultat af 
Franks Undersøgelse. Imidlertid vil jeg strax 
tilføre, at det vi i Almindelighed ser kun til- 
hører den ene Associé i dette Kompagniskab, 
den anden, Soppen, unddrager sig vor lagtta- 
gelse derved, at den lever under Jorden, paa 
Træets Rødder. Alt det, vi ser af Træet over 
Jorden, er nu som før ikke andet end Bøg, re- 
spective Eg eller Hassel, men Træernes Rødder, 
de er ikke Trærødder alene, men en Forening 
af Trærødderne med en mikroskopisk Sop. 
Ethvert Træs Rodsystem bestaar af to væ- 
sentlig forskjellige Dele, af de grovere Rødder, 
fra armtykke Rodgrene til tynde Forgreninger 
paa den ene Side, og af ganske fine Trævlerød- 
der, der er fæstede paa disse, paa den anden. 
De første er for Træets Ernæring uden nogen di- 
rekte Betydning, det er kun de ganske fine 
Rodtrævler eller Trævlerødder, som er istand til 
fra Jorden at optage Vand og de deri opløste 
Mineralstoffer, Planten behøver. Hos de nævnte 
Træer: Ke, Bøg, og især Hassel er nu overalt 
og altid disse Trævlerødder af en ganske eien- 
dommelig Beskaffenhed, idet de er omgivet af 
et Sophylster ganske som en Finger omgives 
af Handsken. De er rundt om indesluttede af 
16 
I 
I 
et ugjennemtrængeligt Lag OCeller, som ikke til- 
hører Roden selv, men en fremmed Væxt, en 
Sop. I Figuren er et Tværsnit af Spidsen af 
en slig Trævlerod afbildet. Det inderste med 
w betegnede lysere Parti er Roden selv, det 
mørkere m derimod er Sophylsteret i Gjennem- 
snit. Dette bestaar af yderst smaa Celler, der 
slutter tæt og uden Mellemrum til hinanden og 
danner et meget fast og ugjennemtrængeligt Hyl- 
ster. En Trævlerod, som er saaledes indesluttet, 
maa nødvendigvis være ude af Stand til at ud- 
føre sin Funktion som sædvanlig, ja det tætte og 
faste Hylster hindrer endog Roden fra at uddanne 
sine egentlige Opsugningsorganer, Rodhaarene, 
og saafremt Træerne derfor var henviste til den 
for andre Planter sædvanlige ganske. selvstæn- 
dige Ernæring, vilde de efter meget kort Tids 
Forløb gaa til Grunde, ganske som om man 
havde skaaret alle deres Rødder bort. Det gjør 
de imidlertid ikke. 
Enhver Hassel, enhver Eg 
eller Bøg har sine samtlige Trævlerødder be- 
dækkede med saadanne Sophylstre, og dog lever 
de kraftig videre uden deraf i mindste Maade 
at skades.  Deraf følger umiddelbart, at der maa 
finde en Association Sted mellem Roden og 
Sophylsteret. At Træerne lever og trives er 
tilstrækkeligt Bevis paa, at de fra Jordbunden 
erholder Vand og de deri opløste nødvendige 
mineralske Næringsstoffer: men dette kan, som 
sagt, kun optages gjennem de fineste Trævle- 
rødder, der hos de nævnte Træer er ganske fast 
indesluttet i Sophylstre, bedækket deraf og der- 
for ikke selv kan besørge Qpsugningen, idet de jo 
selv slet ikke kommer i Berørimg med Vandet 
og de øvrige Stoffer i Jordbunden. Den umid- 
delbare Optagelse af Næringsstoffer maa derfor 
nødvendigvis udføres af Sophylstrene, og fra 
disse maa atter Næringen og Vandet leveres 
videre til Roden. Det er derved klart og 
