gjennem vækkende Arbeider kastet Lys over mange 
hidtil dunkle Forhold. Intet Under derfor, at der 
ogsaa fremkommer Undersøgelser angaaende oceano- 
orafiske Emner behandlet i en mere populær Form. 
Fn saadan Undersøgelse er den foreliggende Bog, 
der vel nærmest er kaldt tillive ved de af den dan- 
ske Regjering gjennem flere Aar udsendte hydro- 
orafiske Expeditioner til Farvandene omkring Island 
og Grønland. Forf. synes i det Hele og Store at 
være fuldt fortrolig med de Betragtningsmaader, der 
for Tiden er oppe i denne Gren af Videnskaben, 
om han end ikke ganske har kunnet frigjøre sig 
fra ældre Tiders Vildfarelser. Det er saaledes høist 
forunderligt i en forøvrigt saa moderne Afhandling 
som nærværende at finde fremsat den gamle Lære 
om Jordrotationens afbøiende Kraft som en Centri- 
fugalkraft, hvorved en horisontal Bevægelse langs 
Jordoverfladen ingen Afbøining skulde lide, naar den 
foregik i østlig eller vestlig Retning. Denne foræl- 
dede Anskuelse er imidlertid nu gjentagne Gange 
saa grundig slaaet af Marken, at der blandt Fag- 
mænd i vore Dage vel neppe skal findes mange, 
som ikke ved, at Afbøiningskraften kun er afhængig 
af Breddegraden og virker lige godt, hvad enten 
Bevægelsen foregaar i vestlig, østlig, sydlig eller 
nordlig Retning.  Forf. gjør sig sikkerlig ogsaa skyl- 
dig i en Misforstaaelse, naar han mener, at Grøn- 
landshavets polare Vand gjennem Afkjøling skulde 
blive saa tungt, at det kunde synke tilbunds. Polar- 
vandets ringe Saltholdighed taler bestemt imod en 
saadan Antagelse, og den Norske Nordhavsexpeditions 
Kemiker Tornøe har ogsaa direkte paavist, at Bund- 
vandet i de Egne er afkjølet, forholdsvis stærkt salt- 
holdigt atlantisk Vand. Der kunde ogsaa være eu- 
kelte andre Bemærkninger at gjøre, saaledes f. Ex., 
at Forfatteren tilskriver Vandets lave Temperatur om 
Vinteren udenfor Stykkisholm en polar Strøm, me- 
dens den simpelthen kan forklares som en Virkning 
af Landkulden over Island. Trods saadanne enkelte 
Ankeposter, maa det imidlertid dog mdrømmes, at 
Forf. gjennem sit om stor Flid og Samlerevne vid- 
nende Arbeide, har leveret vigtige Bidrag til For- 
staaelsen af Strømningerne og Isforholdene i de 
nordpolare Farvande. Sit righoldige Materiale har 
han benyttet med Forstand, og han fremsætter sine 
Meninger og Anskuelser i en klar og grei Form. 
Der er saa meget godt i denne Afhandling, at en- 
hver, der har Interesse for hydrografiske Studier, 
vil have Nytte og Glæde af at gjøre sig bekjendt 
med den. Udstyret er smukt, en Bemærkning, der 
særlig gjælder de Bogen ledsagende Karter og Pro- 
filer. - ASS. 
Dr. E. Løffler: Haandbog i Geograpmien. 
ddie Udgave. 178 Tllustrationer og 7 Karter. 
Gyldendal, Kjøbenhavn. 1883—385. 
Hos os har altid Geografien været betragtet 
som et Fag, hvori enhver var kvalificeret til at 
undervise, og hvortil der ikke behøvedes store For- 
kundskaber for at skrive Lærebøger. Men da For- 
holdene er slige, har man heller ikke de bedste 
79 
Resultater at opvise. Tager man saaledes for sig en 
af de mest brugte Lærebøger, skal man ikke lede 
længe, inden man støder paa faktisk urigtige Med- 
delelser eller forlængst forladte Synsmaader. Og det 
er ikke at vente, at Tilstanden skal blive bedre, 
saalænge Geografien ikke har faaet sin selvstændige 
Stilling ved Universitetet. Først naar det sker, kan 
man haabe, at dette Fag kan blive gjort til Gjenstand 
for specielt Studium, og Skoleundervisningen ikke 
vil lide under Mangel paa ,et planmæssigt uddannet, 
Medens de øvrige Skole- 
fag hver har sin særskilt uddannede Lærer, ser man, 
fagkyndigt Lærerpersonale.* 
Geografiundervisningen som oftest ledes af Theolo- 
ger, Filologer eller hvem anden, der kunde have 
Lyst til at friske op sine Skolekundskaber, uden at 
det bliver Spørgsmaal om Lærerens Kyndighed. Skal 
derfor Geografilæreren samvittighedsfuldt opfylde sin 
Pligt, er han nødt til gjennem Selvstudium at gjøre 
sig bekjendt med det Standpunkt, hvorpaa hans 
Fag nu staar, og, om han netop ikke vil give sig 
ikast med Humboldts og Ritters geniale og funda- 
mentale Verker, da gjennem mindre Haandbøger 
skaffe sig den Grundighed, der behøves, for med 
Frugt at kunne lede Geografiundervisningen. Men 
selv blandt disse Arbeider findes der meget faa, 
som kan betragtes som en videnskabelig udarbeidet 
Haandbog. Thi som oftest vil Forfatteren enten 
delvis eller endog ganske mangle Kjendskab til de 
Specialfag, der er aldeles nødvendige for at kunne 
levere en videnskabelig Behandling af Geografien 
som Helhed. OQg desuden er de bedste af disse Ver- 
ker saa kostbare, at det vil være saagodtsom uover- 
kommeligt for vort knapt aflønnede Lærerpersonale 
at anskaffe sig saadanne Arbeider som Å. Kirch- 
hoff: Lånderkunde der finf Brdteile eller Ø1i- 
sée Reclus: Nouvelle géographieuniverselle. 
I Dr. Løfflers Haandbog i Geografien er vi imidlertid 
saa heldige at besidde et videnskabeligt Arbeide, der 
inden et lidet Volum fremstiller i en behagelig og 
let Form de vigtigste Afsnit af Geografien og paa 
en saa grei Maade ordner dem til et organisk Hele, 
at det selv blandt Tysklands rige geografiske Litte- 
ratur turde være vanskeligt at paavise et Verk, der 
besidder saa mange Fortrin, som denne Bog. Forf,, 
Docent i Geografi ved Kjøbenhavns Universitet, har 
mere end nogen anden her i Norden baade i Tale og 
Skrift — hans Quelquesréflexionssur les études 
géographiques, leur butetleur situationactu- 
elle burde studeres af hver Geografilærer — fremholdt, 
hvor nødvendigt det er, at man ved Studiet af dette 
Fag har grundige Kundskaber i de Discipliner, der 
behøves for at faa den korrekte Opfattelse af Lan- 
denes fysiske Hiendommeligheder. Og derfor giver 
han ogsaa i sin Indledning, efter i et Forord at have 
preciseret sin Betragtning af Geografien og dens 
Studium, 1 store Træk en Fremstilling af den mathe- 
matiske Geografi, Mineralogien og Geologien, Klima- 
tologien og den organiske Natur. Tilslut behandler 
han Mennesket og giver en Oversigt over de fysiske 
og sproglige Uligheder for derpaa at gaa over til 
