Den skildrende Del af Stoffet er mestendels hentet 
fra Specialtidsskrifter, Monografier ogsReisebeskrivel- 
ser udkomne siden Brehms Tid saaledes for en 
Teg- 
fra Brehm; 
anatomiske Tegninger er besørgede og tildels tegnede 
af Hr. Stejneger selv. Hvis det var muligt at finde 
en Forlægger her hjemme, 
og 
D 
stor Del ukjendt for det almindelige Publikum. 
ningerne skriver de 
sig  hovedsagelig 
som vilde være villig til 
at lade foretage en Oversættelse, er det, efter 
Erfaring, Hr. Stejnegers Hensigt at 
bearbeide ogsaa den af ham ikke forfattede Halvpart 
af Bogen og desuden gjøre de fornødne Tilpasninger. 
Det vilde være at ønske der kunde findes en 
driftig Forlægger, kunde arrangere dette, thi 
Brehms Bog, der vel nu er det mest udbredte Verk 
over Fuglene, er ikke saa lidet forældet. 
hvad 
vi har bragt i 
om 
der 
S. Fritz: Undersøgelser af Vandbevæ- 
gelsernes Forhold til Temperaturfordelingen i 
Atlanterhavet. Med 3 Tavler. 10 Sider 4to. 
Kjøbenhavn 1886. OC. W. Stinck's Boghandel. 
Atter foreligger en ny populær oceanografisk 
Afhandling fra Hr. Fritz's Haand. I dette lille Ar- 
beide anstiller Forf. en Undersøgelse over, hvorledes 
For- 
bindelse med de der forekommende bekjendte store 
hvilke han efter Zöppritz's Theori be- 
tragter som væsentlig skyldende de herskende Vindes 
Virkning paa Havoverfladen Tilværelse. Med 
Rette betonsr han stærkt det saakaldte Frstatnings- 
at vise, 
Temperaturfordelingen i Atlanterhavet staar i 
Strømninger, 
sin 
og 
prineip hvorledes de erstattende 
Strømme, der bringer Vand, som oftest laneveis fra, 
faar Indflydelse 
Temperaturforhold. 
søger 
paa de i Lag herskende 
Han har som Materiale benyttet 
dels de af de Engelske Undersøgelsesekspeditioner 
med ,Challenger* og , Valorous* udførte lagttagelser, 
dels de af Prof. Mohn i Petermanns Mitteilungen 
meddelte Resultater fra Nordhavsekspeditionen. Den 
interessante lille Afhandling meget letlæst og de 
særdeles oplysende farvetrykte grafiske Fremstillinger 
dybere 
er 
af Temperaturforholdene i Atlanterhavet presenterer 
sig paå en sjelden smagfuld Maade ASS. 
=== 
Naturhistorisk Forening. Møde 10de Mai. — Sti- 
pendiat Guldberg holdt et Foredrag over Drægtig- 
hedsforholdene hos Pattedyrene med særligt Hensyn 
paa Bardehvalerne. Omtalte, at der ikke alene var 
betydelig Forskjel paa Ungernes Udviklingstid inden 
en hel Orden, da naturligvis de mindre Arter behø- 
vede kortere Tid end de større, men at Drægtigheden 
kunde variere meget hos en og samme Art, især for 
Husdyrenes Vedkommende.  V andpattedyr maatte 
nødvendigvis gaa længere drægtige end andre, da 
der stilles meget større Fordringer til deres nyfødte 
Unger. Ved sine Undersøgelser af disse Forhold hos 
Bardehvalerne, havde Taleren gaaet frem efter den 
embryometriske Methode >: han havde iagttaget 
Fostrenes Størrelse og Moderens Fangsttid og af 
en hel Række saadanne Undersøgelser "draget sine 
Slutninger. Efter de Brfaringer, man havde fra 
flere Landpattedyr, gav denne Methode i det hele 
taget temmelig sikre Resultater for de senere Udvik- 
94 
lingstrin, medens den var mindre tilfredsstillende for 
de tidligere Stadier af Fostrets Liv. Af Talerens 
Undersøgelser fremgik, at Knølhvalen rimeligvis 
gaar svanger i 11 Maaneder og forplanter sig i April, 
medens den alm. Finhval maa antages at føde i 
Februar—Marts og gaa drægtig i 12 Maaneder. For 
de andre Arters Vedkommende var Undersøgelserne 
dels for faa til, at der af dem kunde drages alm. 
Slutninger, dels var de uoverensstemmende, saaledes 
med Hensyn paa Blaahvalen, der efter Talerens 
Mening ikke havde nogen bestemt Parringstid. Me- 
dens de meget pr oduktive Pattedyr levede forholdsvis 
kort, maatte man antage, at Hvalerne, hvis Svanger- 
skab varede saa længe, havde en meget lang Levetid. 
— Amanuensis J. H. L. Vo gt fremv iste en * Legering 
af Krom og Jern, fremstillet af Kromjernsten; Stoffet 
havde Betydning som Tilsætning til Staal, der der- 
ved blev haardere og seigere. Dr. Kiær henstil- 
lede til Bestyrelsen at tage under Overveielse For- 
slag til Oprettelsen af en alm. naturhistorisk Bytte- 
forening. 
Kosmos. Møde 18de Februar 1886. — Stipendiat 
Guldberg holdt et Foredrag om Reguleringen af 
Sexualforholdet. 
Møde lite Marts. Stipendiat Otto gav et 
Referat af sin Afhandling ,Fysiologiske Undersøgel- 
ser over Alkohol, Fuselolje og Kornbrændevin*. 
Møde fste April. Amanuensis Vogt 
holdt et Foredrag om de geologiske Forhold ved 
Titanjernforekomsterne ved. Ekersund og Soggendal. 
Disse stikker op i et ubyre Felt af Norit, hvoraf der 
findes to Varieteter, en lys og en mørk; det er ikke 
alene Farven, som adskiller disse Varieteter, men 
ogsaa i petroeratfisk Forhold er de forskjellige, idet 
den lyse Norit udmærker sig ved sin fuldstændige 
Mangel paa Fosforsyresalte, et Forhold, som man 
ogsaa kan faa vide af Fonens Gaardbrugere, da man 
paa de Gaarde, som ligger paa den lyse Norit, maa 
give sine Kreaturer knuste Knokler at æde som Sur- 
rogat De store Titanjernforekomster staar 1 nøie 
Sammenhæng med de Sæt af Bergartsgange, som 
opbryder dette store Noritfelt. Disse Bergartsgange 
kan man ogsaa dele 1 flere Sæt. Det ældste bestaar 
af en haard fosforfattig Bergart og rager af den 
Grund op som milelange golde Rygge i Landskabet. 
Andre derimod er bløde og fosforrige, hvorfor de, 
da de ikke har kunnet modstaa Tidens Tand, afteg- 
ner sig som venlige grønne Dale. Den mest be- 
kjendte af disse sidste er den rendeformige Fordyb- 
ning, der gaar i flere Miles Længde mellem * et 
Punkt lidt Sy d for Ekersund i Vest og til omtrent 
henimod Soggendals Kirke i Ost; denne Gang” kaldes 
af Almuen St. Olafs Vei, idet Sagnet fortæller, at 
St. Olaf/engang i en Snarvending skal have seilet 
over Land der med sit Skib, hvis Kjøl satte denne 
dybe Fure i Fjeldgrunden. Langs St. Olafs Vei 
strækker Flkersunds Titanjernforekomster sig i en 
Linje af 5 km. Soggendals Forekomster optræder 
snart som bergartdannende Gange, snart som yngre 
Opbrud ved de tidligere omtalte Gange. Disse Malm- 
forekomster kan gaa op til "/;o af Gellivares, men 
er paa Grund af sin tungsmeltelige Malm for Tiden 
ubrugelig til Jerntilvirkning. Fra 1864—76 fandt 
en betydelig Drift Sted paa enkelte Hold. For at 
give et Begreb om de Masser, der er udskudt 
horisontalt indover, meddelte Foredragsholderen, at 
Præsten Oftedal engang i et fladt liggende Grubehul 
holdt en Opbyggelse for en Folkemasse paa ca. 
2000 Mennesker. 
