hast: 
Nordlysiagttagelserne i Trondhjem Vinteren 
1885—1886. 
Af M. K. Håkonson-Hansen. Q 
De nu foreliggende Resultater af de af- 
sluttede lagttagelser viser, at Antallet af de 
i den forløbne Vinter observerede Nordlys har 
været meget stort, — saa stort, at det minder 
om den Rigdom, Vinteren 1882—83 frembød. 
(Sml. de foregaaende Aargange af dette Tids- 
skrift). 
Regner vi, at Tagttagelserne begyndte lIste 
September og afsluttedes 30te April — de stræk- 
ker sig nemlig til begge Sider lidt ud over dette 
Tidsrum; men Resultaterne er da helt usikre 
— kan vi-altsaa sige, at de fortsattes i 242 
Aftener. Af disse havde 82 saa ugunstige Lys- 
eller Skyforhold, at lagttagelserne gjordes umu- 
lig; 54 gav paa Grund af lignende Forhold 
alene usikre Resultater; 20 viste sig at være 
fri for Nordlys, medens 86 Aftener havde mere 
eller mindre stærke Nordlys. 
Hver tredie Aften omtrent har altsaa et 
Nordlys været iagttaget. I den maanemørke 
Tid er iagttaget 59 (68.6 pCt.), i den maane- 
lyse 27 Nordlys (81.4 pCt.). —Fremtrædende 
Nordlys indtraf 27de September, 6te December, 
21de Februar, 22de s. M., 16de Marts og 30te 
s- M. Ret mærkelig var de tvende sidste, det 
første af dem paa Grund af en mørk, skygge- 
agtig Bue, det sidste formedelst eiendommelige 
mørke Segm entforhold og stærke Skydannel- 
ser 1 Forbindelse dermed.  Omstændigheder som 
de ved dette sidste Nordlys synes i høi Grad 
at maatte afgive Støtte for den Opfatning, at 
det mørke Segment er Vanddampe, til hvilke 
Nordlyset staar i et bestemt, hidtil uopklaret 
Forhold, 
enkelte moderne Forskere. Maximum af Nord- 
lys havde September (14), Februar og Marts 
(hv. 13), Minimum November og December 
(hv. 8). 
De i Sammenhæng med Nordlysiagttagel- 
serne udførte Observationer over Skydække og 
Tordenveir er endnu ikke afsluttet. Det kan 
imidlertid allerede nu forudsees, at Resultatet 
af Skyiagttagelserne vil blive en Stadfæstelse 
af de forhen indvundnes Rigtighed. 
I Løbet af dette lagttagelsesaar er, hvad 
der ikke forhen er forsøgt, optaget en Statistik 
over Nordlysets Former. Disse er, som det vil 
sees nedenfor, hvor der meddeles et Uddrag, 
10 i Antal og falder i to Grupper. — Under 
Gruppe I er henført ethvert Nordlys, hvis regel- 
mæssige Udvikling tilsyneladende eller virkelig 
har været mere eller mindre forstyrret under 
Indflydelse af andre meteorologiske Elementer. 
Den høire Talkolonne angiver det Antal Aftener, 
hver Nordlysform har været iagttaget. 
— en Opfatning, der synes opgivet af 
( 1- Lysning bag Skyer . . . 4 
I ] 2. — mellem Skyer . . | 
Afhængige I 3. — — over — .. 15438 
Former. | 4. Lysende Skyer . . . A 
| 5. Jævn Lysrand paa Horizonten 4 
6. Lysende Segment . . 9) 
IL T. Jævn Bue, enkeltsomdobbelt 8 
Selvstændiged 8. Bue af Straaler, enk. s. dob. 2148 
Former, 9MStraalebundter 2 EG 
ORKtrone å UA ad RAS 
Den Orden, hvori Formerne inden Gruppe 
II her er opført, er den samme, som Nordlys, 
der gjennemgaar en regelmæssig Udvikling, 
synes at følge under denne fra Form til anden. 
Sjældent indtræffer det nemligt, at et Nordlys 
af nogenlunde Varighed vedbliver rolig i samme 
Form. Nei. I Regelen viser der sig først et 
svagtlysende Segment paa Horizonten; lidt 
efter lidt drager Lyset sig op i Segmentets øvre 
Rand, koncentreres her og efterlader Segmentets 
Hoveddel i en eiendommeligt blaasort, translu- 
cent Tilstand. Man har da den jævne 
Nordlysbue for sig.  FEfterhaanden imdtræder 
Ujævnheder og en Bevægelighed i Buens lys, 
— der dannes Straaler. Disse forlænger sig, 
Buen taber sin Form — den kan under stærke 
Nordlys have været to-, ja indtil firedobbelt — 
og opløses i en Række Straalebundter, der 
yderligere tiltager i Høiden og endelig mødes 
ved Zenith, hvor de danner Kronen. I dens 
Omgivelser og Retning viser sig hyppig de 
saa kaldte Nordlysbølger. Oftest udvidskes 
derpaa Lyset, eller det gjennemløber Gruppens 
Former i omvendt Orden og vedbliver til Slut 
en større Del af Natten som et lysende Seg- 
ment. Undertiden kan Nordlyset dog gjentagne 
Gange 1 Nattens Løb blusse op og gjennemløbe 
Formrækken helt eller delvis. 
Ved ovenanførte statistiske Opstilling er at 
mærke, at den alene angiver Nordlysenes høieste 
Saa snart et Nordlys er no- 
teret i flere Former, er det 1 Tabellerne opført 
under den mest udviklede. Dets underordnede 
eller Gjennemgangsformer et altsaa sat helt ud 
af Betragtning. 
Udviklingstformer. 
Palmeolje"*). 
Blandt alle Vestafrikas Vekster er ubetinget 
Oljepalmen (Hlaeis guineensis) den vigtigste og 
dens Produkter vil endnu 1 lang Tid blandt de 
afrikanske Handelsartikler imdtage en høi Rang. 
Fra Kap Blanko indtil San Paolo de Loanda er 
Kysten bedækket med Palmeskove, der synes at 
være uudtømmelige, idet Træet trives baade i 
Nærheden af Stranden og i det Indre; i Kamerun- 
kjeden findes det endog i 3000 Fods Høide. 
*) Efter Carl Liuders, 
