Heftighed at lade Luft støde mod faste Legemer. 
Dette opnaaede han forholdsvis let ved at lade 
de Gasarter, som pludselig udvikles ved Explo- 
sionen af Krudt og andre Sprængstoffer, virke 
mod faste Legemer.  Fornemmelig anvendte han 
forskjellige Jern- og Staalgjenstande; saaledes lod 
han Dynamitpatroner explodere paa en Jernbane- 
skinne. Det lykkedes ved dette som ved andre 
Forsøg at fremkalde Fordybninger i vedkom- 
mende Gjenstande, som i Udseende ganske sva- 
rede til dem hos Meteorstene. 
Meteorstenene som Himmellegemer. 
Før vi gaar ind paa dette Emne, vil det være 
nødvendigt at se lidt paa Stjerneskud og Ko- 
meter, som er de Himmellegemer, hvormed Me- 
teoriterne nærmest maa sammenstilles. For en 
almindelig Betragter, der ikke gjør Himmelhvæl- 
vingen til et Specialstudium, synes det, som om 
Stjerneskuddene farer frem ganske uregelmæssig 
i Linjer, som snart ligger saaledes og snart saa- 
ledes. Optegner man derimod Stjerneskuddenes 
Baner omhyggelig paa et Himmelkart, finder 
man, at der gives visse Punkter, hvorfra de fleste 
straaler ud. Af saadanne Udstraalingspunkter har 
At Stjerneskuddene 
kommer fra et vist Punkt vil sige, 
man fremfundet en hel Del. 
at de be- 
væger sig fra vedkommende EÉgn af Rummet mod 
Jorden. —Udstraalingen er kun en Virkning af 
Perspektivet, idet de fra det Fjerne bevæger sig 
mod Betragteren. Den mest bekjendte Stjerne- 
skudsværm er vel den, som synes at udgaa fra 
Løvens Stjernebillede, og som Jorden passerer 
Med 33 Aars Mellemrum 
har man paa denne Dag iagttaget særdeles tal- 
den 13de November. 
rige Stjerneskud. Dette viser, at der er en 
Stjerneskudflok, som gaar rundt om Solen og i 
omtrent 33 Aar tilbagelægger sit Omløb, saa 
den efter denne Tid kommer tilbage til Jord- 
banen. 
Kometerne er tilsyneladende noget ganske 
andet end Stjerneskuddene. Medens disse er 
ganske smaa Legemer og viser sig indenfor Jor- 
dens Atmosfære, er Kometerne sammenlignelses- 
vis uhyre store Legemer, der i Regelen bevæger 
sig langt, langt borte fra vor lille Planet. Ved 
Undersøgelserne har det imidlertid vist sig, at 
baade Kometernes og Stjerneskuddenes Baner 
har samme Form; de danner langstrakte Kegle- 
snit Dette medfører, at de fra fjerne dunkle 
Egne af Rummet gaar tæt ind til Solen og saa 
atter fjerner sig meget langt bort fra denne. For 
én Komets vedkommende er det eftervist, at den 
vandrer 1 samme Bane, som det nævnte Stjer- 
neskudsystem, der har en Omløbstid paa omtrent 
33 Aar. 
ved man ikke rigtig; den Mening, som vel har 
Hvad Kometerne egentlig bestaar af 
mest for sig, er den, at de er store Hobe af 
faste Smaalegemer. 
De Kometer, som gaar nærmest ind mod 
Solen, er indved denne udsatte for en overor- 
dentlig Ophedning, der atter efterfølges af en 
efter vore Maal overordentlig Afkjøling, naar de 
igjen fjerner sig. Den indgribende Indflydelse 
af Solens Nærhed viser sig, som bekjendt, for 
Kometernes Vedkommende blandt andet i, at der 
udskydes fra dem en lang fra Solen vendt Hale, 
hvis Dannelsesmaade og Natur endnu er temme- 
lig gaadefuld. Stjerneskuddenes egentlige Beskaf- 
fenhed er heller ikke bragt ganske paa det rene. 
Dog har man, i det mindste for manges ved- 
kommende, Grund til at anse dem for smaa, faste 
Legemer der farer gjennem Luften. 
Der gives en hel Del Mellemformer mellem 
Stjerneskud og de store Ildkugler, der exploderer 
med "Tordenbrag udsendende Meteorstene.*) I 
fe) p 
*) Hr. Sophus Tromholt har givet mig en interes- 
sant Meddelelse om et nedfaldet Stjerneskud. 
En stjerneklar Lørdag Aften (uden Maane) 
mellem Kl. 8 og 9, i November eller December 
1883 stod Boghandler Lionæs i Frederiksstad paa 
sin Gaardsplads. Han saa tilfældigvis opad, da 
han i ca 609 Høide i N. bemærkede et stjerne- 
skudagtigt Legeme, der bevægede sig 1 en Bue 
og efterhaanden blev lidt større. Varigheden 
kan ikke angives. Han havde vendt Øinene bort 
fra det, da der pludselig falder et lille lysende 
Legeme ned lige foran hans Fødder; han 
blev bange og for til Side. Idet Meteoret faldt 
til Jorden, gik der Gnister ud i mange Retnin-. 
ger, og der hørtes et svagt Smæld. Dette Smæld 
hørtes ogsaa af Datteren, som befandt sig i Gan- 
gen ud til Gaardspladsen. Kort efter, ,et Mi- 
nut* siges der, saa baade Fader og Dater et lig- 
nende Meteor i samme Retuing; det syntes at 
falde ned bag et Nabohus. Hvad Datum angaar 
synes kun at være Valget mellem Lørdagene Nov. 
3, Nov. 24 og Dee. 1 (Dec. 29 bortfalder, da det 
netop er Juletiden, hvad Hr. Lionæs siger, at 
han ikke vilde have glemt).* Ffter de meteoro- 
logiske Observationer i Frederiksstad var Sky- 
dækket paa de nævnte tre Aftener 6—6, 6—8 og 
2—4. Efter hvad Hr. Lionæs beretter, erindrer han 
tydelig, at Himmelen var saa klar, at man umu- 
lig kunde angive Halvdelen som bedækket. Han 
