141 
Dog ogsaa ligeoverfor dem, der finder de 
passionerede Jægere og Fiskere grusomme, vil 
det ikke være vanskeligt at anstille Betragt- 
ninger, der turde fritage Entomologen for en 
saadan Beskyldning. Det er en bekjendt Sag, 
at efter hvert som vi kommer nedover 1 Ræk- 
ken af de levende Væsener, aftager Følsomheden. 
Skildpadden spadserer endnu afsted, efter at 
have mistet Hovedet; og hvad Ferskvandspolypen 
angaar, saa er det saa langt fra, at den be- 
skadiges af et Knivstik, at dette meget mere 
bidrager til dens Formerelse. Næsten en lig- 
nende Følesløshed finder vi hos Insekterne. At 
saa maa være, kan man allerede paa Forhaand 
tænke sig, da Forsynet synes at være ødslere 
med Insektliv end med nogen anden Afdeling 
af Dyreriget, maaske med Undtagelse af Infu- 
sionsdyrene. Ingen Del af Skabningen er udsat 
for Angreb af saa mangehaande Fiender, baade 
i Luften, Vandet og Jorden, eller for saa mange 
Ulykkestilfælde af alle Slags, som Insekterne. 
Pattedyr, Fugle, Krybdyr og Fiske efterstræber 
dem overalt; de stærkere Rovinsekter opæder 
de svagere; en Mængde snyltende Arter blandt 
dem lever paa de øvriges Bekostning og udsuger 
deres Livssaft og Kraft; Indvoldsorme ligesaa; 
Parasitsoppe og Epidemier af forskjellige Slags 
hærjer blandt dem og bortriver utallige Mæng- 
der o. s. v. lLigesaa uberegnelige Masser om- 
kommer ved Ulykkestilfælde, slaaes af Vinden 
ned i Vandet eller drukner under OQversvøm- 
melser, dør af Mangel paa Næring eller knuses 
under Fødderne af Menuesker og Dyr: 1 den 
varme Aarstid er det ofte ikke let at sætte 
Foden paa Jorden uden at knuse disse smaa 
Dyr. Kun et forholdsvis ringe Antal af Insek- 
ternes talløse Hærskarer har Udsigt til at dø 
af ,bare Alderdom*. Kan man nu tænke sig, 
at Skaberen, hvis evige Visdom aabenbarer sig 
i alt det skabte og hvis barmhjertige Omsorg 
omfatter saavel det mindste som det største, 
vilde have udsat alle disse forsvarsløse Væsener 
for saa utallige Fiender og Ulykkeshændelser, 
ifald de var begavede med den samme Ømfindt- 
lighed for Smerter, som de høiere Dyr? 
Denne Formodning bliver til Vished, naar 
vi lægger nøiere Mærke til de Handlinger, som 
Insekterne daglig sees foretage og som paa det 
klareste beviser, at den store Digter Shake- 
'speares Ord: 
» Det arme Insekt, som vi træder paa, 
Fornemmer i sit Legem samme Smertenskval, 
Som naar en Kjæmpe dør* 
indeholder omtrent det modsatte af Sandheden. 
Ikke at tale om, at Insekternes eiendommelige 
Organisation, som det her vilde blive for vidt- 
løttigt at gaa nærmere ind paa, i høieste Grad 
bestyrker denne Mening, saa beviser deres fuld- 
stændige Ligegyldighed ved Tabet af sine Lem- 
mer, selv af dem, som vi anser for høist nød- 
vendige for Livet, uimodsigelig, at den Smerte, 
de føler, ikke kan være synderlig stor. Havde 
en Kjæmpe mistet en Arm eller et Ben, eller 
var der stukket ham et Spyd gjennem Livet, 
saa vilde han visselig ikke føle synderlig 
oplagt hverken til at danse omkring eller spise. 
sig 
En Stankelben eller Myg derimod kan miste 
Halvdelen af sine 6 Ben, og alligevel flyver 
den omkring med ligesaa stor Lethed og Uge- 
nerthed, som om der ikke var hændt den uogen 
Verdens Ting; og et Rovinsekt, der er spiddet 
paa en Naal, fortærer sit Bytte med samme 
Graadighed, som om det var i Frihed. Havde 
man — for at blive i Lignelsen — taget Ind- 
voldene ud paa en Kjæmpe og kløvet hans 
Krop midt igjennem, eller hugget Hovedet af 
ham, saa vilde det være saa temmelig forbi 
med ham med det samme; han vilde ikke røre 
sig mere og ikke føle hverken Hunger, Smerte 
eller Kjærlighed. Saa har det sig ikke med 
Insekterne. Fn Oldenborre, hvis Indvolde var 
udplukkede af en Fugl, har man fundet spad- 
serende omkring 'tilsyneladende mnoksaa rolig; 
ligesaa en Myre, der var slæbt ud af Tuen af 
sine Kammerater, vandrende om uden Hoved. 
Bier, der har mistet Bagkroppen, slikker des- 
uagtet med Begjærlighed Honning; Hovedet af 
en Hveps bider, efter at være skilt fra Krop- 
pen, og dens Bagkrop stikker ligefuldt, naar 
man tager i den. Ligeledes vil Hovedet af en 
Øienstikker æde ligesaa graadigt, som om det 
havde en umættelig Mave at tilfredsstille; en 
Øienstikker, hvorpaa Hovedet blev slaaet af 
med Haaven under Forsøget paa at fange den 
i Flugten, fløi endnu hovedløs flere Gange rundt 
Dammen, hvor den havde Tilbold. En Flue, 
paa hvem Hovedet er afskaaret, flyver dels endnu 
omkring, dels sætter den sig til at pudse sig 
med Fødderne, saaledes som Fluerne bruger. 
Bringer man en af dens Fødder ud af dens 
naturlige Stilling, retter den Foden selv tilbage 
o. s. v. Endnu lvligere bærer Fluer sig ad, 
der har mistet Bagkroppen; en saadan kan sidde 
en halv Times Tid itræk og pudse Ansigtet og 
Hovedet med Fødderne og flyver muntert om- 
kring. Snyltehvepse ete. ligesaa. Ja, man har 
endog Exempler paa, at hovedløse Insekter har 
parret sig; man har saaledes fundet en hoved- 
løs Han af Knæleren (et tropisk Insekt af Skind- 
vingernes Orden) i Parring med en Hun*). At 
Natsommerfugle, der om Dagen findes sovende 
*) Et ligesaa eklatant Bevis paa, hvor lidet ømtaa- 
lelige Insekterne er endog for meget voldsomme 
Legemsbeskadigelser, er følgende: En Han af 
Natsommerfuglen Owneria dispar, der under Par- 
ringen blev gjennemstukket med en Naal og 
med Vold løsrevet fra Hunnen, saaledes at et 
Par af de sidste Bagkropsringe tilligemed Geni- 
talierne blev afrevne, fløi, straks den blev taget 
af Naalen, igjen hen til Hunnen og forsøgte at 
parre sig paany, som om intet feilede den, 
