MabypE 
giver nemlig den til enhver Datum svarende Ugedag, 
naar Aarets Søndagsbogstav er bekjendt, og hver 
af de tre øvrige giver Søndagsbogstavet resp. for et 
juliansk Aar f. Chr., juliansk Aar e. Chr. og for et 
gregoriansk Aar. Hver af disse Tabeller har dobbelt 
Indgang, nemlig Aarhundredet som Overskrift og 
Aarstallets to sidste Ziffre paa venstre Side. Seku- 
laraarene er anført baade ved Begyndelsen og En- 
den, saaledes at man kan søge f. Ex. Aar 1800 baade 
som 1800 og som 1700 + 100; det sidste er over- 
flødigt og kan desuden give Anledning til Feiltagel- 
ser, hvorfor man ligesaagodt bør stryge de to Nuller, 
som paa disse Tabellers venstre Side følger efter 99. 
Ogsaa her er de forskjellige Fremgangsmaader op- 
lyst ved en Række heldigt valgte Exempler. 
Tredie Afsnit omhandler Kirkeaaret og Paaske- 
beregningen. Efter en fuldstændig OQversigt over 
alle Aarets Fester og Søndage med Tilbehør af Pe- 
rikoper m. m. følger Theorien for den julianske Paa- 
skeberegning med tilhørende historiske Oplysninger. 
Som Overgang til den gregorianske Paaskeberegning 
forklares Betydningen af FEpakterne. De for- 
skjellige gregorianske Epakter- og Paaske-Tabeller 
meddeles derefter i en sammentrængt, men dog me- 
get overskuelig Form som Tab. X, ved hvis Hjelp 
man kan finde den gregorianske Paaskedag for hvil- 
ketsomhelst Aar i et meget langt Tidsrum (1583— 
8700) uden anden Beregning end den at dividere 
Aarstallet med 19 for at finde Gyldentallet, hvorhos 
Aarets Søndagsbogstav maa opsøges 1 Tab. G. En 
særskilt Paragraf behandler de to Extremer, Paaske- 
dag paa 22de Marts og paa 25de April, hvoraf bl. a. 
fremgaar, at medens en og samme Extrem underti- 
den kan komme igjen efter 97 Aars Forløb, vil der 
til andre Tider hengaa lige til 991 Aar for 22de 
Marts og endog 1363 Aar for 25de April, Efter en 
Række historiske Oplysninger om Paaskeberegnin- 
gens Skjebne 1 de forskjellige protestantiske Lænde, 
hvorunder atter Forholdene i Sverige indtager en 
fremtrædende Plads, udvikles den bekjendte Regel, 
hvorunder Gauss har sammenfattet det temmelig ind- 
tatet faaes uden nogensomhelst Beregning. 
viklede Maskineri for Paaskeberegningen efter begge 
Kalendere. Regelen meddeles her i sin fulde Almin- 
delighed, ikke indskrænket til et bestemt Tidsrum, 
Under 
Forklaringen af Sammenhængen mellem Gauss's Re- 
saaledes som man for det meste finder den. 
gel og den tidligere udviklede Epakter-Beregning an- 
føres p. 130 at den Størrelse, som Gauss kalder d, 
er Paaskegrænsens Afstand fra 21de Marts; her burde 
dog for Fuldstændigheds Skyld være tilføiet, at dette 
ikke gjelder naar d = 29, da man isaafald vilde faa 
Paaskegrænsen paa 19de April, medens 1 Virkelig- 
heden 18de April er dens sidste Termin. 
heller ikke dette, men kun at d+-e giver Paaskeda- 
gens Afstand fra 22de Marts, og Undtagelsen herfra 
gjelder ikke altid naar d — 29. I et Tillæg med- 
deler Forfatteren ogsaa en OQmformning af Gauss's 
Regel, som har den Fordel, at de to Undtagelser er 
omsat 1 en Formel og optaget i Hovedregelen; denne 
Fordel er dog kun af rent formel Natur. 
Gauss siger 
159 
Efter en Paragraf om Sammentræf mellem den 
julianske og den gregorianske Paaske omhandles slut- 
telig de øvrige bevægelige Festdage og en Del bor- 
gerlige Terminer, som for en Del retter sig derefter. 
Fremstillingen er overalt strengt systematisk og 
Behandlingen udførlig. Paa Korrekturen synes der 
at være «anvendt stor Omhu, hvad der navnlig er af 
Vigtighed for Tabellernes Vedkommende. 
EG 
Sundhedsbladet. Ft populært Tidsskrift for 
Sundheds- og Sygepleie. Redigeret af Oskar 
Nissen, prakt. Læge. Udgives af den skandi- 
naviske Forlags- og Trykkeri-Forening, Kristiania. 
Dette Tidsskrift, der udkommer med 1 Hefte 
hver Maaned' og koster Kr. 2.50 om Aaret, er nu i 
sin Gte Aargang. Fra Nyaar af har Hr. Dr. Nissen 
overtaget Redaktionen, og efter de foreliggende 8 
Hefter at dømme synes han at løse sin Opgave med 
Held, idet han især betoner alt, hvad der kan tjene 
til Forebyggelse af Sygdom, hvad der naturligvis 
maa blive det hovedsagelige ved et saadant populært 
Blad. Beskrivelser af det menneskelige Legeme og 
dets forskjellige Funktioner indtager ligeledes en 
betydelig Plads i Bladet i Overensstemmelse med 
den Fordring, der synes saa inderlig fornuftig, men 
om hvis Berettigelse man først i den sidste Tid har 
faaet Øinene op og det enda ikke overalt, at noget 
af den allervigtigste Kundskab er Kundskaben om 
ens eget Legeme. 
Dr. Einar Larsen:  Ueber p-æylyl-phenyl- 
keton und seine Uberfihrung in B-methylanthra- 
Inaugural-Dissertation. Freiburg 1886. 
L B. Barth: Nogle Træk af Harmonien 
ti Naturen, — Christiania 1886. 
Pris Kr. 0.80. 
De tre Opsatser, der udgjør Indholdet af denne 
Ccen. 
Vammermeyer. 
Bog (Lidt af Naturens egen Skovhusholdning, oplyst 
ved Træk af Granens Biologi; Nogle Træk af Natu- 
rens Husholdning, hentede fra den saakaldte Beskyt- 
telseslighed; Om Overensstemmelsen mellem Fuglenes 
Intelligents og deres Opholdssteder, Næring og Leve- 
vis) vil være de fleste af ,Naturens* Læsere be- 
kjendte, da de er Aftryk fra dette Blad (1882, 1 
og 1878). - De er nu samlede, da de har ,et dem 
forbindende fælles Moment i den i dem indeholdte 
Paavisning af Lovmæssighedens og den teleologiske 
jm 
S(1 
Verdensbetragtnings gjensidige Forhold som sammen- 
hørende eller indbyrdes uadskillelige Led af en med 
selve Virkeligheden stemmende og denne fuldt for- 
klarende Livsanskuelse*. Rorf. betragter ,saavel Na- 
turvidenskaberne som enhver anden Videnskab hoved- 
sagelig som Midler for Opnaaelsen af en stedse vok- 
sende, altsaa fyldigere og klarere Gudserkjendelse*, 
og udtaler sig mod den skarpe Sondring, der har 
hersket og tildels endnn hersker mellem de enkelte 
Videnskaber og de religiøse Begreber. Som gammel 
Forstmand har han havt bedre Anledning end de 
fleste til at iavttage Livet i Skov og Mark, og da 
han iagttager 
Udbytte af at 
godt og skriver godt, vil man have 
gjøre hans Bekjendtskab. 
