Næbhvalen. 
Af Gustav A. Guldberg, Conservator og 
Univ.-Stip.. 
Den gamle Tradition om Mod og Uforfær- 
dethed, som Nordmændene 1 Tidernes Løb har 
holdt oppe, naar det gjaldt Bedriften paa Havet, 
finder man ogsaa dokumenteret i Hvalfangstens 
Historie. 
og Aftagen kan til en vis Grad siges at være 
Denne Bedrifts Opkomst, Blomstring 
et Udtryk for de respektive søfarende Nationers 
extensive Energi, og dens Historie danner der- 
for en integrerende Del af Nationens Kultur- 
historie. 
Selv i Nordens ældste historiske Tid var 
Hvalfangst paa det nordlige Norges Kyster kjendt. 
Vi skal blot exempelvis nævne en Beretning fra 
Kong Alfred den store af Englands Tid, altsaa 
i det Ode Aarhundrede, hvor der fortælles om 
Ottar 
lang 
af Haalogaland, der gav Kong Alfred en 
Beretning om sit Land og blandt andet 
ogsaa om Hvalfangsten paa Landets nordlige Ky- 
ster. Den Ære, som de kjække biskayiske Fiskere 
har været ene om at besidde, nemlig at disse 
skulde have været de første Hvalfangere i Fu- 
ropa allerede i det låte og 12te Aarhundrede, 
og at de øvrige søfarende Nationer havde lært 
deles med Vi- 
Kunsten af disse, maa saaledes 
kingerne i ultima Thule. Af Islænderne lærte 
Biskayerne Nordhvalen eller Grønlandshvalen at 
kjende, men som en liden og fattig Nation blev 
de snart distanceret af de store og rige Hol- 
lændere og Englændere, der høstede Frugterne. 
I Norges Nedganegstid eller ,Mørketid* laa natur- 
ligvis som saa meget andet ogsaa denne Bedrift 
i Dødvandet. 
efter den saakaldte Nordcaper fra Vestfinmar- 
Vistnok drev man Hvalfangst 
kens Kyster i det 16de og 17de Aarhundrede, 
men det var væsentlig Hollænderne, som den- 
gang forestod den Fangst, og man hører lidet 
eller intet til den norske Befolknings Deltagen*). 
Men i de sidste Decennier synes det atter, som 
om vor Nation skal vise Veien til en nyere og 
reformeret Bedrift ved den af Sv. Foyn i Fin- 
marken grundede Hvalfangst. Desværre er Ti- 
derne for Øieblikket slige, at heller ikke denne 
Bedrift lønner 
sig synderlig. TI de allersidste 
*) G. A. Guldberg: Sur la présenee aux temps 
anciens et modernes du Nordeaper ete. i Bull. 
Acad. de Belgique, 1884. 
162 
Aar har man ogsaa kastet sig over Næbhval 
eller Bottlenose-Fangsten og delvis taget ,lu- 
ven* fra Englænderne; men naar Magazinerne 
fyldes og Markedet overfyldes, bliver Priserne 
altfor nedtrykkede, og Bedriften lider derunder 
— men Hvalerne? ja, disse kan jo da sagtens 
fryde sig en Stund i ,,Ferierne*. 
Medens vi nu lader vore store i Havet 
videnomstreifende Medskabninger ifred — ial- 
fald for i Vinter — kunde det vel ikke være 
af Veien, om vi søger at lære disse interessante 
Dyr lidt nærmere at kjende, idet vi samler en 
Oversigt over de hidtil vundne videnskabelige 
Resultater fra dette Felt. I det følgende skal 
vi nu nærmere betragte en for de fleste mindre 
kjendt Hvalart, nemlig Næbhvalen, ialminde- 
lighed ogsaa kaldet ,Bottlenose*, et Navn, der 
er optaget efter de engelske Hvalfangere. 
Denne Hval har været kjendt fra de ældste 
Tider, som den nordiske Historie ved at berette 
om, baade af Islændere og Grønlændere, ialfald 
i mange Åarhundreder, førend Zoologerne blev 
opmærksomme paa den, idet disse sidste i en lang 
Stund, f. Eks: i forrige Aarhundrede, for en stor 
Del kun bidrog til at forvirre Begreberne om 
samme. Vi kan nemlig gaa saa langt tilbage som 
i det 19te Aarhundrede, hvor vi i det berømte 
s Der 
,to Hval- 
arter, hvoraf den ene hedder Andhval (And- 
» Kongespeil* finder denne Hval omtalt: 
gives endnu* saaledes lyder Ordene, 
hvalur), den anden Svinehval (Svinhvalur), og 
bliver ikke større end 25 Alen* (den gamle 
islandske Ålen var-ikke meget over vort gamle 
Maal, Fod*) ,og det kan blot de største blive; 
og disse Fiske er ikke spiselige for Menne- 
sket; thi Fedtet, 
kan intet Menneske fordøie, saaledes heller intet 
som flyder af disse Hvaler, 
andet Dyr; thi det flyder overalt igjennem ham, 
ligesom ogsaa gjennem Træ, ja om det ogsaa 
holder nogen Tid, er det vanskeligt nok, selv 
om det er Horn.* Olien af Næbhvalen nemlig 
frembringer Diarrhoe. 
Næbhvalen (Hyperoodon diodon, La OCe- 
péde) hører til Tandhvalernes Gruppe, der dan- 
ner den i Former talrigste Afdeling af den store 
» Pattedyr*-Orden Hvaler, Tiden 
indbefatter Jordens største Skabninger. Det er 
forhaabentlig overflødigt at bemærke, at Hva- 
som nu for 
lerne er Pattedyr 9:, at de aander med Lun- 
ger, har et 4rummet Hjerte og giver sine Unger 
