den sit Navn er dens Tryne eller Snude, 
Dette er imid- 
lertid forholdsvis kort, */15—1/16 af Kropslæne- 
der har Form af et Gaasenæb. 
den; Mundspalten er S-formet. Hovedet stiger 
mere og mindre lodret op bag ,Næbbet* og er 
Næseaabningen eller Blæsehullet 
fortil. 
Eiendommelig er de smaa Øine, der ligger lidt 
rundhvælvet. 
er halvmaaneformet med Konkaviteten 
ovenfor Mundvigen, og den ydre Øreaabning er 
som altid hos Hvalerne yderst fin. 
Lufferne eller ,Sveivene*, som de ialmin- 
delighed kaldes af Fiskerne, udgjør "l15—/i3 
af Kropslængden og er beliggende langt nede 
)aa TLevsemets Side omtrent paa OQvergangen 
ken) D D 
mellem den forreste og midterste Trediedel af 
Kroppen. Den bueformede Rygfinne ligger lidt 
foran eller paa Overgangen mellem den bagerste og 
midtre Trediedel og udgjør "fig af Kropslængden. 
Bagenfor denne aftager legemet i Høide og 
Tykkelse og er foran Halefinnen eller ,Sporen* 
stærkt sammentrykt. Denne sidste er ikke ud- 
skaaret i Midten som hos de øvrige Hvaler, 
men er rundagtig. 
Farven varierer fra sort hos de unge til 
De 
meget unge er for det meste sgulagtige med 
brunt eller lysere brunt hos de gamle. 
næsten hvid Pande og Snude og et hvidt Baand 
rundt Nakken. 
hvide. 
Paa Bugsiden er de altid graa- 
Der er før nævnt, at Næbhvalen hører til 
Tandhvalernes Gruppe. Imidlertid finder man 
af Tænder meget ubetydeligt; ja der var lang 
Tid, da man troede, at de ingen Tænder havde. I 
Underkjævens forreste Ende sidder nemlig 2 
spidse Tænder; imidlertid paaviste den 1 Ceto- 
logien saa berømte (nu afdøde) Prof. Fschricht 
i Kjøbenhavn, at der i Kjæverne findes flere 
Tænder skjult, nemlig længere bag i Munden 
Paa Over- 
kjævens Slimhinde — altsaa Gummen eller Ga- 
saavel 1 OQver- som Underkjæven. 
nen — findes der en Masse smaa, spidse, horn- 
agtige Fremstaaenheder af 1 å 2 Millimeters 
Længde. Man tog disse smaa Spidser for Tæn- 
der tidligere (deraf Slægtsnavnet Hyper-oodon 
Efter 
hold at dømme, kan man formode, at dens Føde 
væsentlig bestaar af bløde Sødyr. 
9: den oventil tandbesatte). disse For- 
I dens Mave 
har man ogsaa kun fundet Blækspruter. Bschricht 
hvor fandt foruden 
omtaler et "Tilfælde, man 
Blækspruter ogsaa Søpølser og Levninger af 
164 
smaa Fiske. Imidlertid beretter Capt. David 
Gray, der maaske er Englands mest erfarne 
Hvalfanger, at deres almindelige Føde bestaar 
af blaaagtighvide Blækspruter (cuttlefish), 6 Tom- 
mer lange og 3 Tommer i Omkreds med spids 
Hale. 
Mave, uagtet han har undersøgt flere Hundrede. 
smaa Bløddyr 
temmelig stor Dybde; thi den bliver meget lang 
Han har aldrig fundet andet i deres 
Disse maa Hvalen søge paa 
Tid under Vandet og gjør mange tunge ,, Blæst * 
(Udaandninger), naar den kommer til Overfladen. 
Zoologerne har i lang Tid antaget, at der 
skulde findes 2 Arter Næbhval, nemlig foruden 
den almindelige ogsaa en større, bredhoved eller 
bredpandet (yperoodon latifrons, Gray). Denne 
Art blev opstillet i 1846 af den engelske Zoo- 
log J. E. Gray (vel at adskille fra den berømte 
Asa Gray) efter et Cranium af en Næbhval, 
som strandede paa Orkenøerne (Zoology of , Ter- 
ror* and ,Erebus*). Det viser sig imidlertid, 
at Zoologen Gray her ligesom i saa mangfol- 
dige andre Tilfælder har været ledet af en ulyk- 
kelig Tendens til ,Artsmageri* — vel den for 
Videnskaben skadeligste Sygdom, som Musé- 
zoologerne kan lide af! — thi den bredpandede 
Næbhval, der endog fik et eget Slægtsnavn, er 
kun den udvoxede Han af den almindelige 
Næbhvalart. Det er Prof. Flower i London 
og Capt. David Gray, Kommandør af Hval- 
dampskibet ,, Eelipse*, der for 4 Aar siden paa- 
viste dette (Proced. of Zool. Soc. of London, 
1882 0 Der 
art i det nordlige Atlanterhav og i Nordis- 
findes saaledes kun én Næbhval- 
havet. 
Efter sidst 
har Næbhvalen et noget forskjelligt Udseende 
i de forskjellige Aldere, 
i den ydre Form som i Hovedskallens Forholde 
disse omtalte Undersøgelser 
ligesom der saavel 
er en udpræget Forskjel mellem Kjønnene. 
Pandens opadgaaende Stigning er nemlig hos 
de yngre Individer mere skraatgaaende; dette 
Forhold vedbliver hos Hunnerne, selv om de er 
Hos 
forandrer Pandens Form sig, 
Hannerne derimod 
idet den 
Dette grunder 
aldrig saa udvoxede. 
bliver 
mere og mere steil og bred. 
sig paa, at OQverkjævens to Kamme, der inde- 
slutter mellem sig en Hule, hvori den spermacet- 
artede Fedtmasse ligger, hos Hannerne voxer 
mere og mere til, bliver bredere og høiere. 
Derved bliver ogsaa mindre Forskjel mellem 
