188 
et stæd til et andet og er derfore den omstrey- 
fende Seyes begiærligste føde. Dene art er 
ogsaa den allerminste av Lodden. Paa dene 
maatte nok helst H: Dasses bebreydelse passe 
Sig). 
Tang arter Saa mange Som Jeg enten alt 
har eller fremdelis kand kome over, skal Jeg 
have den ære at bringe Dem, — — 
Blant andre Smaa Ting Som Jeg har havt 
den ære at profitere av H: Professor Hell 
dette Aar”), har jeg og havt den fornøyelse at 
betragte ved hiælp av hands microscopio aar- 
sagen til Den Saakaldte morild se: nogle Smaae 
Insecter Som ved Bevægelse i Søen giver ma- 
terie til den Bekiendte lysning av Sig. Be- 
meldte Insecter øste mand med en ske av 
Søen med Søvandet udi et Stort glas, og Saa 
Snart Vandet blev bevæget gave de lysningen 
av sig !9). 
9 
Høyædle Høyærværdige 
H: Biskop 
Høystgunstigste Patron! 
Deres 
ringe Client og allerydmygste 
Tiæner. 
Wardøe, den 38% Apr: 
1769. 
Henning J. Kauriin. 
NB. Sild som fangis med Not mener jeg 
overalt hvor Jeg mellem den og Lodden giør 
Sammenligning. 
1) Af norske Zoologer har Prof. Dr. G. O. Sars 
ydet væsentlige Bidrag til Kundskaben om Lodden. 
Se herom i ,,Naturen* 1879, Side 153 ff. * Kaurin 
var født 1736; dimitteredes fra Trondhjems Latinskole 
1757 og blev theol. Kand. 1761. Han var res. Kap. 
til Vardø fra 1763, Sognepræst til Stegen fra 1771 
og til Sparbu fra 1782. Han døde 1797. ) Theo- 
logen, Filosofen og Naturforskeren Gunnerus er, 
som bekjendt, en af Stifterne af Det kgl. norske 
Videnskabers Selskab i Trondhjem. Han døde 
1773. %) Udenpaa Brevet, i nedre Hjørne til Venstre, 
findes Regentens Navnetræk: O 74. 5) Det første 
af de udeladte Partier omhandler Brevets egentlige 
Gjenstand uvedkommende Ting, ligesom det andet er 
af rent privat Natur. *) Pontoppidan: Norges Natur- 
lige Historie II, Kiøbenhavn 1753, Pag. 217. 7) Denne 
Blyantstegning findes ikke i Selskabets Eie. %) Denne 
, Hr. Dasses bebreydelse* staar at læse i , Nordlands 
'Trompet* i Sangen ,Svemmende Dyr i det Nord- 
landske Hav* i en Del meget kraftige Satser, der 
begynder saaledes: 
» Bort Lodde med al din forgiftige Stank! 
AI Verden forynsker dig alskens Skavank, 
Du est os et Ris og en Svøbe.* 
*) Maximilian Hell (1720—1792) var fra 1755 
til sin Død Direktør ved Observatoriet i Wien. Han 
blev af Kong Christian VII engageret til at iagttage 
Venus's Gang forbi Solen d. 3 Juni 1769 fra Vardø- 
hus og har herom udgivet en Beretning paa Latin, 
Kjøbenhavn 1770. Han var Jesuit. 19) Dette sidste 
Punktum stod i Originalen tilsat i Marginen, hvad 
der øiensynlig kun grunder sig paa en Forglemmelse. 
Mindre Meddelelser. 
Angaaende Telefonens Virkemaade har den 
bekjendte Flektriker Mercadier gjort Forsøg, 
der er af stor Betydning i theoretisk og praktisk 
Henseende. "Telefonen er oftere beskrevet 1 dette 
Blad, hvorfor her blot kortelig skal mindes om, 
at den bestaar af en Magnet, hvorom der er 
viklet en Metaltraad (en Flektromagnet), og 
foran hvis ene Ende er anbragt en tynd Jernplade. 
Naar denne Metalplade sættes 1 Svingninger 
af Lydbølgerne, forandres Magnetismen i Magne- 
ten, hvorved der frembringes elektriske Strømme 
i Traaden. Før troede man nu, at alt kom an 
paa Jernpladens Svingninger, men Mercadier 
paaviser, at disse spiller en aldeles underordnet 
Rolle, da Pladen blot i sin Helhed vilde kunne 
sættes 1 Bevægelse af Luftsvingninger, der sva- 
rede til dens Grundtone eller en harmonisk Over- 
tone. Men ved Tale er dette næsten aldrig 
Tilfælde. Pladen kunde faa Huller og Ridser, 
uden at Lydoverførelsen led noget Afbræk; lige- 
saa kunde man mellem Lydkilden og Pladen 
bringer Plader af Messing, Glas, Træ, Voks o. 
s. v. af indtil 0.2 Meters Tykkelse, uden at Lyden 
i Telefonen ophørte aldeles. Heraf slutter Mer- 
cadier, at der ikke handles om Svingninger 
Pladen i sin Helbed, men at det er Molekylerne, 
som svinger, d. e. at Svingebevægelserne ledes 
gjennem Pladen paa samme Maade, som Lydbøl- 
gerne gaar gjennem en Væg. Hvis nu denne 
Theori er rigtig, maa ogsaa Jernpladens Indvirk- 
ning paa Magneten være en anden end før an- 
taget; dette viste han virkelig var Tilfældet, 
idet han tog dJernpladen væk og bedækkede 
Magnetpolen med et Papirstykke, hvorpaa han 
strøede Jernfilspaan; selv nu virkede Telefonen, 
om end svagt. For at faa en stærkere Virk- 
ning indsatte han istedenfor Jernpladen en Plade 
af hvilkensomhelst Substans, f. Eks. Papir, og 
bestrøede den med dJernfilspaan (0.1—0.2 g.); 
Telefonen funtionerede udmærket og gjengav 
Lyde ligesaa skarpt som en alm. Telefon.  Jern- 
filspaanerne ordnede sig af sig selv efter de mag- 
netiske Kraftlinjer (Atbildninger af disse se .Na- 
turen* 1882 Pag. 136); heraf ser man, at det 
snarere er de magnetiske Jernmolekylers Forskyv- 
ning i Forhold til Kraftlinjerne, altsaa i det mag- 
netiske Felt, som spiller den virksomme Rolle, 
end Svingningerne af Pladen i sin Helhed. 
Ulykkestilfælde ved Forbrænding. Hvor 
ofte læser man ikke i Aviserne om Ulykkestil- 
fælde ved at Personers Klæder bliver antændte 
og de selv ynkelig forbrændes. Dette er saa 
meget sørgeligere, som disse Ofre maaske kunde 
have været reddede enten ved en Smule Aands- 
nærværelse hos dem selv eller hos nærværende 
Personer. Som oftest sker det jo, at vedkom- 
mende løber afsted afsindig af Skræk, og derved 
af 
