dende, et Billede af Landet selv, en Skjændsel 
i det nittende Aarhundrede. 
Vi tog ind hos en Veteran fra Krimkri- 
gens Dage ved Navn Korondaschef, som blev 
saaret 1 den mindeværdige Batalje ved Petro- 
paulski, vel den eneste Kamp 1 hin Krig, 
hvori Russerne tilføjede de forenede Franskmænd 
Han 
er en liden lystig Gamling, men var ikke hjemme 
og Englændere et fuldstændigt Nederlag. 
ved vor Ankomst, saa hans aldrende, men end- 
nu Spor af fordums Skjønhed røbende, højst 
manerlige og belevne, men maaske noget vel 
meget talende Æøgtehalvdel modtog os med ud- 
søgt Gjæstevenskab. Kvarteret var bedre, end 
det ydre lod formode; men saa var vi jo ogsaa 
kommet til det bedste Hus 1 Avatscha. At det 
dog havde seet bedre Dage og nu deltog i det 
almindelige Forfald, var klart. Fndnu samme 
Kvæld forsøgte vi Jagtlykken. 
saaledes, at en blev i Baaden, medens de to 
Vi placerede os 
andre tog hver sin ,Bat*, en letvælten, ynke- 
lig Kano, helst ud af en enkelt 'Træstamme, paa 
hvis Bund man sidder plat ned med et Knippe 
Straa under sig, det eneste Fartøj Kamtschada- 
lerne og de indfødte Russer kjender baade til 
Flodfart og til korte Rejser langs Kysten. Man 
kan altsaa vide, hvad Slags Skibsfart der er. 
Vi fordelte os i de forskjellige Arme af Del- 
taet, men Mørket faldt snart paa, saa at Ud- 
byttet foruden nogle Krikænder kun blev en 
Glutsneppe (Totanus nebularius (Gunn.))*) og 
et Eksemplar af en for min Samling ny Terne, 
som rimeligvis er Sterna longipenmis, hvilken 
jeg anser for at være det samme som ialfald 
Kittlitz's S. kamtschatica. 
Allerede næste Morgen Kl. 3 begyndte 
Jagten paany. Da den usikre Følelse, hvor- 
med man balancerer i den rultne ,Bat*, var 
mig ubehagelig, valgte jeg Baaden for min Part, 
hvad der betydeligt indskrænkede for mig Mu- 
ligheden af at komme de sky Ænder paa Skud- 
hold. Thi medens den rundbundede ,Bat*, som 
skufles frem med en kort, skeformet Aare, lyd- 
løst gled hen over det mudrede Vand, gjorde 
*) Den norske Naturforsker, «Biskop Gunnerus's 
Navn Scolopax nebularius er ældre end baade Gme- 
lin's canescens og Latham's glottis (ikke Linnés 
glottis, som er Limosa lapponica). Cfr, Proc. U.S. 
Nat. Mus. 1882, P. 35. 
Baadaarerne ved hvert Slag Larm nok til at 
skræmme Fuglene op paa langt Hold, saameget 
mere som Landet var absolut fladt og Deltaets 
Øer ialfald buskløse. 
Havde jeg personlig altsaa kun ringe Held, 
Æn- 
der af alle Slags var at se i den brogede Ræk- 
fuldstændig træ- og 
gjorde de andres Jagttasker op for dette. 
ke: Stokænder, Krikænder, Brunnakker, Spids- 
ænder, Bjergænder, Kvinænder, Fiskeænder, og 
af Arter mindre almindelige for norske Læsere 
Skeænder (Spatula clypeata), en Knækand 
(Querquedula circia) og en Praktand (Ennetta 
Jalcata). 
ski en af de talrigste Arter og ganske vist af 
Den 
ægte Østasiat, er mindre hyppig. 
Førstnævnte var omkring Petropaul- 
sidstnævnte, en 
Dog erholdt 
jeg i Petropaulski foruden ovennævnte Han to 
alle den mindst skye. 
andre, ligesom jeg har et Eksemplar fra Be- 
rings-øen, hvor den undertiden forekommer paa 
Vaartrækket. 
kaldes, er utvivlsomt en af de smukkeste Ande- 
» Kasatoj Selesen*, som den her 
arter, og det vil i denne broget og oftest smag- 
Nær- 
mest er den at henregne til Krikænderne, men 
fuldt farvede Familie sige ganske meget. 
er betydeligt større end vor almindelige Krik- 
and (Nettion crecca) og staar for saa vidt mel- 
lem denne og Stokanden (Anas boschas). Dens 
mest fremtrædende Ejendommeligheder er de 
lange, sigdformede indre Armsvingfjær, som 
hænger ned over Vingen, mat fløjelssorte med 
rent hvide Kanter og Skafter, og den lange, 
hængende Nakkedusk. 
pen er fint vatret med Sort paa en Bund, der 
Størsteparten af Krop- 
paa Rygsiden er hvidagtig, paa Undersiden 
mer eller mindre rustfarvet. De sorte Rænder 
paa Frembrystets Fjær er meget bredere og 
Undre Hale- 
Hovedet er prægtigt bron- 
danner skjælformede Tegninger. 
dækfjær fløjelssorte. 
ceret, mattere og mere purpurfarvet foran og 
under Øjnene, glimrende broncegrønt bagtil og 
i Nakken. Lige i Pandevinkelen er en liden 
hvidagtig Plet, 
Baand strækker sig bagover, indtagende Pan- 
fra hvilken et kastaniebrunt 
den, Issen og øvre Del af Nakken. Struben og 
øvre Del af Fremhalsen hvide nedentil med en 
svagt glinsende grønagtig sort Ring om Halsen. 
Vingespejlet er fløjelssort med svag grønagtig 
Glans, Vingedækfjærene blegt askegraa, de store 
med hvidlige Ender og de ydre desuden med 
smal brun Kant i Spidsen, hvorved dannes et 
