Variation, som kunde gjøre ham tvivlende med 
Hensyn til Artens absolute Uforanderlighed, og 
vi finder ogsaa en ret mærkelig Ytring af ham 
selv om denne Ting. Han siger nemlig et Sted: 
s Alle Arter af samme Slægt har fra først af 
dannet en Art; men senere er de udbredte ved 
Bastarder* *). 
Arternes Overgang. 
Heri ligger altsaa Læren om 
Men dette maa ikke op- 
fattes, som om han troede paa en stadig og 
ubegrændset Fornyelse af Arterne. Han anta- 
ger nemlig, at den oprindelige Art inden hver 
Slægt har været Moderplante til de andre Ar- 
ter derved, at den er bleven befrugtet af andre 
Slægters Arter. Jorden er nu saa gammel, at 
det maa 'antages, at alle Arter, som kan dan- 
nes, dannede. 
er Dog kunde muligens endnu 
en og anden Årt opstaa. Medens han saaledes, 
om end noget tvivlende *), opgiver Arternes ab- 
solute Uforanderlighed og Oprindelighed, maa 
han dog holde Nutidens Arter for uforanderlige. 
Talmindelighed maa vi dog ikke vente at 
finde nogen videre Diskussion om Artsbegrebet 
i denne Periode. Linné havde paany grundet 
Zooologien som egen Videnskab, han havde givet 
saavel Zoologi som Botanik et mægtigt Opsving 
ved at give begge Videnskaber et udmærket 
formelt Apparat og gjort det let at finde ud af 
det Formernes Chaos, som hidtil havde hersket; 
aabent Blik 
for, hvad Videnskaben krævede mere end Sy- 
men om han end selv havde et 
stem, saa kan dette langtfra siges om hans 
De opfattede Sy- 
stemet som det væsentlige og troede at gjøre 
store Skare af Ffterlignere. 
sig særlig fortjente af Videnskaben, naar de 
blot kunde berige Systemet med rigtig mange 
Saaledes opstod da en stor Skare 
og 
kere*, som havde god Rede paa at benævne 
nye Former. 
af ,Museumszoologer* , Herbariumsbotani- 
hver Ting med dens systematiske Navn, men 
som ikke havde mere end de allertarveligste 
Kundskaber om Dyrenes og &Planternes finere 
Strukturforhold. 
Da var det saa, som Schlei- 
*) Omnes species ejusdem generis ab initio unam 
constituerint speciem, sed postea per generatio- 
nes hybridas propagatæ sint*. Amoenitates aca- 
demicæ, 6te Bind i Afhandlingen , Fundamen- 
tum fructificationis*. 
**) Han siger selv, at han mange Gange har tænkt 
paa denne Ting og anser den for meget rimelig. 
Dog tør han ikke med Bestemthed sige, at den 
er sand. 
der siger: ,»at en Mand, som vidste Navnet 
paa 1000 Planter, var dermed Botaniker, og 
den, som vidste Navnene paa 10000 Planter, 
kaldtes en stor Botaniker*. 
Som Følge heraf diskutteredes da heller 
lærte det 
og lod det blive dermed. 
Det var paa denne Tid, at der opstod en Kløft 
man 
ikke Artsbegrebet synderlig; 
fastslaaede Dogme 
mellem Systematik og Anatomi, og den første 
var den alt overvejende. Anatomien skal dog 
ikke alene omfatte den indre Bygning, den maa 
ogsaa tage Hensyn til det ydre, og hvad de la- 
vere Dyrgrupper angaar, da er Anatomien uund- 
Hvad de højere Dyr- 
grupper angaar, da kan man nok skjelne mel- 
værlig for Systematiken. 
lem Systematik og Anatomi, men ogsaa kun 
her. 
dette drog slemme Følger efter sig, især for 
For Botaniken stiller Forholdet sig 
noget gunstigere. 
Anatomien blev derfor meget forsømt, og 
Zooologien. 
En nærmere Indtrængen i de finere Struk- 
turforhold umuliggjordes ogsaa ved Mangelen 
paa gode Instrumenter. 
Denne første Periode betegnes altsaa 
ved et almindelig anerkjendt Dogme om Arten, 
Systematikens Overherredømme og Undersøgel- 
sernes rent udvortes Karakter. 
Forts. 
Store Jættegryder. 
De paa hosstaaende Tegning, Fig. 1, gjen- 
givne Jættegryder besøgte jeg i den sidst for- 
løbne Sommer. De ligger paa en liden Holme, 
Orholmen, 1 den sydlige Del af Hankøsundet 
paa Østsiden af Kristianiafjorden*) og hører 
sandsynligvis til de største, om de ikke ligefrem 
er de største, som hidtil er bleven fundne hos 
os, saaledes som det vil sees af Situations-Skit- 
sen Fig. 1, hvorefter Gryden B har en Længde 
af 11 m. med en Bredde af 8 m., og den øver- 
ste Gryde Å endog er 14 m. lang samt 6"/» m. 
bred. De er altsaa begge to større end den 
største Gryde i den berømte Gletschergarten 
*) Holmen er ikke navngivet paa Rektangelkartet 
9 D, men paa Kystkartet over den ydre Del af 
Kristianiafjorden i Maalestokken 1: 50000 staar 
Navnet. Den er ikke meget stor, omtrent 300 m. 
lang og 100 m. bred. Jættegryderne ligger om- 
trent midt paa Vestsiden. 
Holmen adskilles fra Fastlandet ved et gan- 
ske smalt og grundt Sund. 
