dan gjengivet, og man ser, hvorledes Træet 
atter og atter har stræbt efter at naa op over 
Fjeldvæggen; men saasnart det Værn, som den 
lune Jættegryde har afgivet, ikke længere har 
været tilstrækkeligt, er den ene Kvist efter den 
anden visnet hen, uden dog at berøve Grenen 
dens livskraft: den skyder stadig nye Skud, 
og de med Blade besatte var fuldkommen friske, 
da den blev afskaaren.*) Den var en af de 
mindre Knuder. 
Grantræet i den anden Ende af Gryden 
saa nok saa friskt ud, men var temmelig ungt, 
endnu ikke mnaaet længere end lidt op over 
Grydekanten og derfor heller ikke synderlig an- 
grebet af Vinden. Baade det og Birkenes Løv 
havde den ejendommelige saftige, mørkegrønne 
v N 
Y 
— 
(R 
AN == 
å 
SH 
på 
Fig. 3. 
Farve, som man træffer under Havluftens Ind- 
flydelse. Andre Trær eller Buske fandtes 
ikke, kun tyndt Græs, ligesom der paa hele 
Holmen 1 OQverensstemmelse med, hvad der er 
Regelen ude ved Havskjærene, kun fandtes en- 
kelte krybende Furubusker samt paa Nordenden 
endel mindre Graner. —Sydenden er =aldeles 
nøgen. **) 
Straks man kommer ind i denne som 1 de 
andre Gryder, bliver man trods den noget usæd 
vanlige Form overbevist om, at det er en Jætte- 
> 
Bladene selv var som naturligt allesammen mere 
eller mindre vanskabte. 
Trods sit nøgne Udseende havde dog Holmen 
sine Beboere i en Sauefamilie, som fandt sin 
Næring i det saftige Græs i Revnerne. 
KA 
14 
| 
gryde. Dens Vægge er jevne og glatte, paa* 
den høje Inderside (Østsiden) næsten lodrette. 
De er dog ikke saaledes afpudsede som i Gry- 
den B, hvis Bund eller rettere OQverfladen af 
Fyldningsmaterialet ligger omtrent 2 m. lavere 
end Bunden i Å og netop i Højde med den 
udenfor liggende Havflade, saaledes at Vandet, 
som staar 1 den paa Nordvestkanten, formodent- 
lig gjennem Sprækker er trængt ind 1 den. I 
denne Gryde er ingen Plantevækst, og selv den 
finere Del af Fylden er bleven udvasket af Bøl- 
geslaget, naar Havet ved Højvande har staaet 
ind i den, hvorfor ogsaa de fleste Stene er om- 
trent nævestore eller større, indtil paa en Me- 
ters Tværmaal. Alle Stene er naturligvis slidte 
og afrundede, uden dog at vise regelmæssige 
QA RK 
EN 
===> 
7 77 
Å K Ve 
(2/3 af naturl. Størrelse). 
Former. Grydens Vægge er, navnlig nedentil, 
fuldstændig glatslebne (længere oppe er Inder- 
væggen gjennemsat af Revner), og netop lige 
nede ved Gruslaget troede jeg paa Østsiden at 
kunne se Tegn til Begyndelsen af en Spiral i 
Grydevæggen. Denne Side af Gryden er lige- 
som i Å omtrent lodret; dog længere oppe paa 
den utilgjængelige Væg efter Øjemaal med en 
Hældning af omkring 609 eller 2 paa 1. Her 
er Væggen 7 til 8 Meter høj eller muligens 
mere. Paa Sydsiden er der Tegn til en min- 
dre (ældre?) Gryde i Forbindelse med den 
større, som, hvis denne lille havde været borte, 
vilde have været kredsrund. Den herværende 
lave Væg op imod Å har en Hældning af 45 
og slutter med en skarp Kant mod denne Gryde. 
