Abel udrettede saaledes overordentlig meget 
under sit Ophold i Paris. Imidlertid var han ikke 
længer, som i Berlin og Wien, heldig til at 
komme 1 personlig Forbindelse med Mathemati- 
kerne. Han maatte gjøre den samme Erfaring 
som saa mange, at det er ingen let Sag at 
trænge ind i den afsluttede franske videnskabe- 
lige Verden. Hans Navn var ukjendt, og der- 
hos manglede han den ved saadanne Lejligheder 
Af de store Akade- 
mikere blev han affærdiget temmelig kort, og 
nødvendige Paagaaenhed. 
heller ikke med de yngre synes han at være 
Og hvad der 
var det værste, Legendre og Cauchy, som af 
Akademiet var opnævnte til at bedømme hans 
kommen 1 synderlig Berøring. 
Afhandling, oversaa den; den blev forlagt mel- 
lem Cauchys Papirer og glemt. Abel hørte intet 
mere til den. 
Han havde saaledes adskillig Modgang un- 
der sit Ophold i Paris, og efter Keilhaus Hjem- 
rejse var han desuden saagodtsom alene. I sine 
Breve taler han stadig om sin Hjemve og klager 
over sin Ensomhed midt i den store Verdensstad. 
En i Paris bosat Nordmand, som tog sig af 
ham, var Maleren Gørbitz. 
vi har at takke for det udmærkede Billede, vi 
nu har af vor Mathematiker. 
Imidlertid begyndte ogsaa Pengene at slippe 
op, og under disse Forhold maatte han forlade 
Paris i Slutningen af December 1826. Han 
rejste atter til Berlin, hvor han fra før af havde 
saa gode Forbindelser, og hvor han havde sær- 
Da han 
kom frem, var han omtrent pengeløs, og han 
Hertil kom, 
at han 1 Kristiania efter sin Hjemkomst vilde 
Imidlertid 
forsøgte dog Orelle forgjæves at overtale ham 
deles meget at gjøre for Journalen. 
maatte nu stadig laane sig frem. 
være fuldstændig uden Underhold. 
til at blive 1 Tyskland, hvor han snart maatte 
kunne opnaa en sorgfri Stilling. Men Hjemveen 
var for stærk, og han syntes endnu at have et 
svagt Haab om at kunne opnaa Ansættelse ved 
vort Universitet. 
Ved Afrejsen fra Berlin efterlod han hos 
Crelle den færdigskrevne Del af sin store Af- 
handling over de elliptiske Funktioner: ,Recher- 
ches sur les fonctions elliptiques.* 
Han kom hjem i Mai 1827. Kollegiet 
satte sig da straks i Bevægelse for at skaffe ham 
Understøttelse; men dets Anmodning blev afslaaet 
Ham er det ogsaa, 
18 
af Regjeringen. Hans Stilling var imidlertid 
saa daarlig, at Kollegiet kort efter foretog det 
ekstraordinære Skridt at indgaa med et nyt Ån- 
dragende, der gik ud paa, at han dog i det 
mindste maatte beholde de 200 Spd. aarlig, som 
han havde havt før sin Rejse. Men ogsaa denne 
beskedne Begjæring blev afslaaet. 
Nedsunken 1 Gjæld og uden at kunne faa 
nogen Hjælp fra sin Familie var Abel atter 
henvist til sine Venners Godbhed og til det lille, - 
han kunde tjene ved at give Privatundervisning. 
Paa denne Maade levede han 1 næsten et Aar 
i den mest fortvivlede økonomiske Stilling. Sand- 
synligvis var det i denne Tid, at han, efter 
hvad der fortælles, næsten led Nød. Ved Be- 
gyndelsen af Aaret 1828 begyndte det endelig 
at lysne lidt. Da nemlig Hansteen om Vaaren 
dette Aar tiltraadte sin Rejse til Sibirien, blev 
Abel konstitueret 
Astronomi ved Universitetet med en aarlig Løn 
af 400 Spd. 
udsat for direkte Mangel; men endel Breve fra 
som midlertidig Docent i 
Saaledes var han ikke længer 
den Tid viser noksom, hvordan han maatte 
kjæmpe med sin Gjæld, og naar Hansteen om to 
Aar kom tilbage, vilde han atter staa uden 
Underhold. 
Disse Savn i Forbindelse med de fortviv- 
lede Fremtidsudsigter — han havde desuden 
allerede i fire Aar været forlovet — og Over- 
anstrængelsen ved den overordentlige Produktion 
under saadanne Forhold, havde efterhaanden un- 
dergravet hans Helbred. Allerede under hans 
andet Ophold i Berlin hører vi, at han en Tid 
var syg; dette gjentog sig Høsten 1828, da 
han i næsten to Maaneder var forhindret fra 
alt Arbejde. 
Forholdene lige efter Hjemkomsten maatte 
naturligvis virke i høj Grad hemmende paa Ud- 
arbejdelsen af hans Opdagelser. Men efter den 
lille Forbedring, som indtraadte fra 1828 af, 
begyndte han at udvikle en forbausende Produk- 
tivitet. 
Først 
s Recherches.* 
afsendte han Slutningen af sin 
Herved forelaa færdigt dette 
mærkelige Arbejde, hvori de elliptiske Funktio- 
ners Theori blev grundlagt. Dette er den om- 
fangsrigeste og vel ogsaa den mest læste af alle 
hans Afhandlinger. 
Kort derefter afsendte han en anden vigtig 
Afhandling, der handlede om algebraisk opløse- 
