over elliptiske og Abelske Funktioner med 4, 6 
og indtil 8 ugentlige Timer. — Overalt plejer 
det at være Universitetets mest anseede Mathema- 
tiker, som holder disse Forelæsninger, i Berlin 
Weierstrass, 1 Paris Hermite o. s. v. 
En anden Tælling af Professor Lie viser, 
at Abels Navn nævnes mange hundrede Gange 
i hvert Aars mathematiske Literatur, og overalt 
omtales han som en Autoritet af første Rang. 
For 
Eksempel, at i det betydeligste geometriske Verk, 
Geometriens Vedkommeude anføres som 
som er fremkommet i de senere Aar, nemlig 
Clebsch's  Forelæsninger over Geometri, —fore- 
kommer Abels Navn over 200 Gange i et enkelt 
Bind. 
Hvad vi her har anført maa kunne give 
en Idé om Betydningen af det Verk, som Abel 
frembragte 1 Løbet af nogle faa Ungdomsaar, 
og som sikrer ham, at hans Navn vil mindes 
om Aartusinder, som vi nu mindes Euklid og 
Archimedes. | 
Paa en Tid da vi netop havde gjenvundet 
vor Selvstændighed, og det nye Liv begyndte 
med den nye Frihed, medens vort Land og vort 
netop anlagte Universitet var fuldstændig ukjendt 
i Europa, var det, at Abel fremtraadte og med 
en Gang gjorde vort Lands Navn kjendt overalt, 
hvor Mathematik studeres. — Herved er han bleven 
I Viden- 
skabens Historie har han sat Norge, for at bruge 
af en uvurderlig national Betydning. 
Legendre”s Ord, et , Monumentum ære perennius*. 
Den Tid vil sikkert ogsaa komme, da Norge vil 
rejse ham et Monument. 
Begrebet om ,Art.* 
Indledende Foredrag til en Diskussion. 
Af T. Ch. Thomassen. 
(Forts. fra forr. No.) 
Som ellers overalt, hvor en i en bestemt 
Retning gaaende Bevægelse en Tid har været 
eneherskende og, netop fordi den uafbrudt har 
fulgt den engang givne Impuls, er blevet ensi- 
dig, fremkaldtes en Reaktion. 
Denne Reaktion betegner det andet Af- 
snit i Artsbegrebets Historie. 
Den udelukkende Beskjæftigelse med alle 
Naturgjenstandes Indordning i ét System havde 
21 
bevirket, at man ansaa Systemet som Videnska- 
bens egentlige Maal. Linné havde ment, at for 
at Videnskaben kunde trives, maatte dens Ma- 
teriales kaotiske Tilstand afløses af en ordnet. 
Naar saa Materialet var ordnet, kunde det med 
Hans Efterfølgere greb det 
at 
ordne og slæbe nyt Materiale sammen blev der 
Alvor bearbejdes. 
første og glemte det sidste. I Iveren for 
ingen Tale om en videregaaende og indtræn- 
gende Bearbejdelse. 
Mod denne ensidige, tilsyneladende sam- 
lende, men i Virkeligheden spredende Retning 
er det nu der optrædes. 
Det var Gøthe og Lamarck, som her gik 
i Spidsen. *) 
Gøthe hævdede, at man ikke blot maatte 
lægge an paa en Analyse, men ogsaa paa en 
Synthese. ,Ein Jahrhundert, das sich bloss auf 
die Analyse verlegt, und sich von der Synthese 
gleichsam förchtet, ist nicht auf dem rechten 
Wege, denn beider zusammen, wie Aus- und 
Finathmen, machen das Leben der Wissenschaft.* 
Gøthes Studier berigede Videnskaben med 
Læren om Planternes Metamorphose og med 
Læren om Kraniets vertebrale Natur. 
Lamarek grundede Descendenstheorien. Hans 
p Zoologie philosophique* udkom 1809. Her 
at de laveste Organismer baade 
fremkommer 
lærer han, 
tidligere 
(Generatio spontanea). 
dannes af dem ved langsomme Forandringer i 
og nu ved Selvavling 
Alle andre Organismer 
Generationernes Løb. De bestemmende Aarsa- 
ger er de forandrede Livsbetingelser og den 
stedse fremadskridende Udvikling. Nyttige Or- 
ganer udvikles, unyttige forkrøbles (Någeli). 
Det vil let indsees, 
med Læren om Arternes Uforanderlighed. 
Allerede hos Lamarck findes Spor til denne 
mest fremtrædende 
at det nu var forbi 
Periodes Skyggeside, en 
fantastisk Filosofi, som hos nogle naaede en Ud- 
vikling, som nu forbauser os. 
Før Linné havde der hersket et usystema- 
tisk Kaos; nu var der kommet et Kaos af vel 
Dette vilde 
ud; 
systematiserede FEnkeltheder. nu 
disse Naturfilosofer atter rede de vilde 
*) Man har ogsaa nævnt en De Maillet (1748). 
Se nærmere Någeli ,Ueber Entstehung und Be- 
griff der naturhistorisehen Art,* Pg. 40. 
Buffon nævnes ogsaa med tvivlsom Ret som 
Forløber for Lamarck. 
