begynder med Juli; de er beregnet særskilt 
efter Esmark (E), med Tallene paa venstre Side, 
og Observatoriet (0), med Tallene paa høire Side. 
Som man ser, er begge Curver næsten ens og nogen- 
lunde symmetrisk om Vintersolhverv, hvoraf 
følger, at Isen er uden Indflydelse paa Taagen, 
da den gjerne begynder (eller begyndte) at 
strække sig udover Fjorden omkring 'Nytaar; 
især paa Esmarks Tid, da der ikke var Tale 
om Isbrydning, maatte en saadan Indflydelse 
have givet sig tilkjende ved en stærkere Dalen 
i Vinterens sidste Halvdel» 
Mindre Meddelelser. 
Lemænnenes Vandringer og Skarlagensfeberen. 
I sin i 1882 med Kronprinsens Guldme- 
dalje belønnede Afhandling: ,Skarlagensfeberens 
epidemiske Udbredelse i Norge”, har Doktor 
Axel Johannessen henledet Opmærksomheden 
paa den højst mærkelige og interessante Om- 
stændighed, at Epidemier af Skarlagensfeber og 
TLemænvandringer følges ad. 
I en Anmeldelse af ovennævnte Arbejde i 
» Morgenbladet* sammenfatter Dr. E. Bull For- 
fatterens Ræsonnement herom 1 følgende Ord: 
Den moderne Anskuelse søger Sygdommens Væsen 
i en levende Organisme; nu vel, lad os da forsøge 
at forklare os en saadan pludselig Masseforme- 
relse ved Analogier hentede fra mere kjendte 
Gebeter af det organiske Liv. Nu er der ingen 
Tvivl om, at slige pludselige og uforklarlige 
Masseformerelser finder Sted; men disse Forhold 
er forholdsvis lidet undersøgte. For vort Lands 
Vedkommende er det fornemmelig Robert Collett, 
som har havt sin Opmærksomhed henvendt her- 
paa og studeret Masseformerelsen af flere Pat- 
tedyr og Fuglearter. Det viser sig nu, at 
disse forskjellige, af hinanden tildels ganske 
uafhængige Arter, optræder i store Masser 1 
omtrentlig de samme Aar. Bedst studeret er 
Lemænnenes Vandringer. Nu indtræffer da den 
Besynderlighed, at de Aar, som har vist sig at 
være gunstige for en Masseproduktion af disse 
Dyr, ogsaa frembyder overordentlig mange Til- 
fælde af Skarlagensfeber, og dette gjælder ikke 
blot for de over større Dele af Landet udbredte 
Lemænvandringer i 1868 og 1875—177, (de 
store og udbredte Skarlagensfeberaar); men det 
synes ogsaa, som om de lokale Lemænvandrin- 
ger indtræffer samtidig med lokale, betydelige 
Forøgelser i vedkommende Distrikters Forholds- 
tal. Endnu mere Opmærksomhed fortjener dette 
Forhold derved, at der i enkelte Distrikter 
under betydelige Skarlagensfeberepidemier sam- 
tidig optræder Sygdomme, som i flere Hense- 
SI 
LI 
ender ligner Skarlagensfeber og tilskrives Ny- 
delsen af Vand, hvori Lemænkadavere forraadner. 
Forf. omtaler dog disse Forhold med den største 
Reservation, men nævner ogsaa et andet Ana- 
logon, nemlig den af Eilert Sundt paaviste peri- 
odiske Masseforøgelse af de skabsyges Antal i 
Landet. 
Hr. Redaktør! 
I en Kristianiaavis saa jeg i forrige Uge, 
at man i Hovedstaden har 10 å 11 Tommer 
tyk Is, Skøitebane etc. Jeg kom da til at an- 
stille en Sammenligning mellem Øst- og Vest- 
land og tog mig en Tour i Haven for at se 
efter Blomster og Grønt. 
Her havde vi i Novbr. Maaned et Par 
Dage nogle faa Graders Kulde, dog tilstræk- 
kelig til at knække Livet paa etaarige Vækster 
og afsvie Bladene paa Trær, Buske og fler- 
aarige, urteagtige Planter. Senere har Ther- 
mometret kun en enkelt Nat været under Fry- 
sepunktet; sædvanlig har vi havt fra 3—59 
V. R. Idag er her saaledes fulde 5" og Mini- 
mumthermometret viste sidste Nat +- 
31/20 R. 
Det vedvarende milde Vejr lokker Plan- 
terne tillive. Græsplænerne er i mange Haver 
ligesaa grønne som om Sommeren, og af den 
Mængde Planter, som vitterlig er i Vækst og 
har sat nye Blade og tildels Blomster, skal jeg 
kun nævne nogle faa, som jeg noterede paa et 
og samme Sted.  Spiraea sorbifolia har alle- 
rede gjennemskudte Knopper og halvt udvik- 
lede Blade. 
Pionerne staar med sine røde Toppe over 
Jorden, tildels sees Bladene at komme frem. 
Phlox har fuldt udviklede Blade. Bellis, Sne- 
klokker, Martsvioler, Stedmodersblomster, Pri- 
mula veris og acaulis er allerede fremme 
med sine Blomsterknoppe, ligesaa Løvetand og 
Senecio vulg., Glechoma. staar i fuld Blomst, 
mange Roser har 2 cm. lange Skud o. s. v. 
I den milde Vinter 1881—1882 overvin- 
trede en Reseda alba uden nogensomhelst Be- 
dækning og fortsatte senere sin Vækst. 
Man har det som Regel koldere i Syd- 
tyskland om Vinteren end i Stavanger; - for 
nogle Uger siden havde man 199 Kulde i Wir- 
temberg, medens her var Mildvejr. 
Stavanger 14 Januar 1884. 
for 
Jå 
Jordskjælv å Sogn. Hr. T.O. Jæger, der 
bor paa Rinde, Feios i Sogn, har siden 1858 
i sine Kalendere optegnet de af ham iagttagne 
