Et illustreret 
Maanedsskrilt for populer Natwvidenskab, udgivet al 
Carl Frafft, cand. philos. 
No: 3. 
Marts 19341. 
Bde Aarg. 
Fra det yderste Østen. 
Rejsebreve fra Leonhard Stejneger. 
III. 
Ostrof Medni). 
Det led mod Slutningen af Juni 1883, 
og jeg havde endnu ikke havt Anledning til 
nøjere at studere Copper Island og dets Sæl- 
grunde (Russ. Lesjbitscha, Engl. Rookeries), 
saa det var paa høje Tid, at jeg den 26de 
Juni indskibede mig og efter en stormig Tur 
to Dage efter landede paa denne, den mindre 
af Komandorski Øerne. 
Copper Island (Ostrof Mednij) er en 
lang og smal Ø, (omtr. 98 km. lang og gjen- 
nemsnitlig kun 4 til 5 km. bred), som fra 
Ende til Ende er opfyldt af stejle, spidse og 
skarpteggede Fjelde, adskilte ved korte, men 
dybe Dale, der fra begge Sider løber tværs 
paa Øens Hovedretning, S0O—NV. 
Sydvestkysten er de mange skilte Fjeldkamme 
Nærmest 
forbundne ved en smal og forholdsvis lav Ryg 
(600—800 Fod), Vandskillet mellem Dalene 
Mod Havet ender Landet i 
ofte lodrette Styrt- 
ninger, under hvilke der i Almindelighed løber 
paa begge Sider. 
en til sekshundrede Fods, 
en smal Strand, halvhundrede Skridt bred: men 
selv hvor Dalene munder ud, og smaa Ind- 
bugtninger dannes, vil en Baad kunne lande, 
alene naar det er stille eller Vinden staar fra 
Land. For Kysten er lidet indskaaret, ingen 
Havne, ingen beskyttende Øer, der kan bryde 
Pacifik- Oceanets 
hvor Landsbyen ligger, er en liden havnlignende 
Bugt, 
ikke mere beskyttet, end at Tidevandsmaaleren, 
rasende Bølger. Kun der, 
der dog er forliden for Damperen og 
som var anbragt paa det stilleste Sted, ivinter 
kastedes langt op paa Stranden. 
Pelssælerne har sine Liggegrunde paa to 
Punkter af Øens 
har valgt sig de mest utilgjængelige 
forskjellige Sydvestside og 
Steder, 
som gjør Slagtningen af disse Dyr særligt van- 
skelig, hvorfor Forholdene her er højst forskjel- 
