TRÆNEN I NORDLAND 
Rt illustreret Maanedsskrilt for populer Naturvidenskab, udøivet af 
Carl Krafft, cand. philos. 
No. 4. | 
April 1884. 
Fan 
Fra det yderste Østen. 
Rejsebreve fra Leonhard Stejneger. 
III. 
Ostrof Mednij. 
(Forts.) 
Da den følgende Dag, for en Gangs Skyld, 
klar, 
vende den til en Bjergbestigning og topografiske 
Studier. 
| Som jeg af tidligere Erfaring har lært, at 
var straalende besluttede jeg at an- 
de paa Stedet boendes Angivelser oftest er 
korrektere end det Indtryk, som en Nykommer 
danner sig i de første Dage, valgte jeg at be- 
stige den Fjeldtop, som de indfødte betegnede 
mig som den højeste,  uagtet jeg havde mine 
Tvivl i saa Henseende.  Trods Skraaningernes 
Stejlhed er  Bestigningerne her ikke forbundne 
med synderlige Besværligheder eller Farer. Her 
er ingen. Ur, og undtagen, hvor Havet brækker 
ud Stykker af Kysten, heller ingen Braastup og 
stejle Klipper. Det er Regnet, som har gravet 
alle disse Dale og furet disse Fjeldsider, hvis 
letforvitrende Stenart springer isønder til skarpt- 
kantede Smaasten, der bedækker hele Overfladen 
næsten lige til Toppen og giver disse kegle- 
og pyramideformede Fjelde Lighed med uhyre 
Pukstenshouge af gulliggraa Farve. Kun paa 
den øverste Top stikker den faste Sten op, og 
ofte var den saa tilspidset, at der ikke var Plads 
deroppe til mere end netop mit store Aneroid- 
barometer. En anden Ejendommelighed, som 
svarer hertil, er de forbindende Kammes Skarp- 
hed, og intetsteds er Anvendelsen af Betegnelsen 
Eg mere berettiget end her, hvor den stundom 
er saa smal, at den ikke har en Fods Bredde. 
Det «eneste; det gjælder, er kun ikke at snuble, 
for kommer «man først paa Rul, vil det være 
vanskeligt at stoppe, før man er kommet til 
Foden, thi her er ingen store Stene eller nogen 
Busk, tal at møde. i 
Vel oppe. paa den ovennævnte Top, eller 
