Dununge af sidstnævnte Art blev bragt mig 
levende. I det lille Værelse vrimlede det af 
Fluer, og knapt var den sluppet løs paa Gulvet, 
før den, ubekymret om de tilstedeværende Men- 
nesker, begyndte en meget animeret Fluejagt. 
Det var en sand KFornøjelse at se den. vesle 
Krabaten, hvor sikkert han vidste at træffe dem, 
og hvor utrolig rapt han brugte sine elegante 
smaa Ben! Jagten var netop paa det højeste, 
da Hunden borte under Qvnen rejste sig, og 
dermed var Jagten stop, for hurtigt som Tan- 
ken sank den vævre Jægeren plat ned paa 
Gulvet, trak Halsen ind og gjorde sig saa flad 
som blot muligt. Ubevægelig som en Sten laa 
Men 
denne tog ingen Notis af den og vendte den 
den der, vogtende Hundens Bevægeiser. 
Ryggen; i samme Øjeblik var vor lille Ven 
paa Benene igjen for lynsnart at ile hen til og 
dumpe ned i den mørkeste Krog af Værelset. 
Da Hunden igjen lagde sig, begyndte Jagten 
paany, og da den igjen rejste paa sig, gjentog 
Saaledes gik det et Par 
Gange, indtil den lille Knægten kom under Vejr 
sig det samme Spil. 
nu fortsatte 
Og 
med, at Hunden var ufarlig, og 
den sin Jagt lige under ,Dog's* Næse. 
dette skulde ikke være OQverlæg? 
Opholdet paa Mednij denne Gang skaffede 
mig ogsaa fuldstændigt Materiale til Løsningen 
af et interessant Spørgsmaal angaaende de her- 
værende Skarver (Thalacrocorax); men da jeg 
til Fremstillingen heraf behøver litterære Hjæl- 
pemidler, som jeg for Øjeblikket savner, maa 
jeg opsætte denne til en anden Gang. 
Jeg skal nu opfylde mit Løfte om at tage 
ikke fordi 
disse har et Udseende, der er væsentlig for- 
Læseren over til de nye Sælgrunde, 
skjelligt fra de ovenfor skildrede, men for at 
vise, med hvilke Anstrængelser Arbejdet her 
er forbundet. 
Vejen til den sydligste af disse, , Malimka 
Buchta* (= Lilleviken), er en anden end den, 
vi forrige Gang passerede, og da Sælerne hidtil 
aldrig har været drevne denne Vej, er vi hel- 
digvis fri for de hæslige Aadsler. 
delsen gaar Vejen svagt skraanende opad en 
efter Omstændighederne smilende Dal, der fører 
lige” op til ,Norvesjskaja Sopka*; men saa 
I Begyn- 
TU 
ND 
bøjer den pludselig af tilvenstre og ad en stejl 
Skraaning over en Udløber af denne — omtrent 
400 Fod høj — kommer vi over i en anden 
Dal, der igjen ved et Skar (ca. 600 Fod o. H.) 
staar i Forbindelse med Dalen paa den anden 
Side. 
den mod Havet 1 en lodret Styrtning, udover 
hvilken den lille Blv falder i en 80 Fod høj 
Fos. 
Mulighed for at kravle ned til Stranden; men 
Som - overalt her paa Sydsiden ender 
Langsmed denne er der kun en svag 
lykkeligt kommer vi dog efter nogen Møje der- 
ned, kun er denne Nedgang ikke for Folk, som 
lider af Svindelhed. Nu følger vi Stranden til 
Højre og baner os Vej over og mellem mægtige 
| Stene og Klippeblokke, en yderst trættende og 
skoslidende Marsch. 
Endelig bøjer vi om et fremspringende 
Hjørne og standser foran en vistnok malerisk, 
men tillige barbarisk Scene: hele Landsbyens 
kvindelige Befolkning, undtagen de allerældste, 
og Børnene, undtagen de allermindste, er 1 fuld 
Gang med Slagtningen og Flaaningen af de al- 
Trykkede 
tæt op til Fjeldvæggen er endnu et Par Hun- 
lerede fra Liggegrunden afdrevne Sæl. 
drede af disse ilive, og næsten uden Modstand 
lader de sig en for en klubbe ihjel af to gamle 
Mænd, Slaget ikke 
dræber første Gang, at vende sig 1 Raseri, 
og nøjer sig med, hvis 
hvæse og spytte og bide i Klubben, om de kan 
Med knust Hjærneskal ruller 
den slagne om og gribes, endnu skjælvende i 
faa Vag 1 den. 
Dødskampen, af et Par Gutter og slæbes efter 
de lange Bagfødder af disse hen til deres Mama 
eller Søster, som med en stor Kniv er færdig 
til at faa den. 
omkring Kroppen lige foran Baglemmerne, et 
Først gjøres fire Rundsnit, et 
om hver Arm og et lige bag Ansigtet, hvor- 
efter et Længdesnit paa Bugen, forbinder først- 
og sidstnævnte Rundsnit, og nu flaaes Pelsen 
af. Det hele: udføres med en beundringsværdig 
Sikkerhed og Hurtighed. 
efter i en Skræppe, og Madamen eller Frøkenen 
Skindet lægges der- 
er færdig til at tage fat paa den næste. I 
Sandhed, en vildere Tavle har jeg ikke seet. 
Lige bag os fraader og brøler det løsslupne 
den lodrette 
Fjeldvæg i en flere hundrede Fods Styrtning, 
Qcean, lige foran os taarner sig 
forreven og forvreden paa den mest fantastiske 
Maade, og paa den smale Strand mellem disse 
Naturens Stormagter de skræmte Dyr holdte i 
