mellem dem Sjøen, 
Hurtigt var den hele Hjord 
omringet og bevægede sig nu langsomt indad 
Strandbredden, indtil den standsede foran den 
stejle Brink. 
nu laa der tæt sammenpakket, til noget over 
2000 Stykker; men uagtet kun omtrent 1000 
skulde slagtes, var det dog nødvendigt at drive 
og og dermed var deres 
Skjæbne beseglet. 
Jeg vil anslaa den Skare, som 
dem allesammen over mod Slagtegrunden paa 
den anden Side af Øen, da en Sortering ud af 
denne sammenklumpede Masse vilde være en 
ren Umulighed. — Havde det været senere paa 
Aaret, naar Liggegrundene bliver mindre ensartet 
besatte, idet da Sichatschi, Hunner, Unger og 
Cholustjaki blandes mere om hinanden, vilde vi 
have været nødte til at afdrive mere end fire 
tusinde, for at faa det nødvendige Antal Skind 
af 3 til 4-aarige Cholustjaki. det 
desuden særdeles vigtigt at have et rigt Udvalg, 
Taar var 
da der var kommet Ordre om saavidt muligt 
kun at tage vægtige Skind. Skind under 8 og 
over 16 Pund modtages ikke. 
Den hele Hær 
pagnier, 
deltes nu i mindre Kom- 
der langsomt dreves ad en af Driv- 
tømmer delvis bygget Vej op paa den første Brink. 
Alt i alt formedes ti saadanne Afdelinger, hver 
ført af to Mænd; den sidste tilfaldt mig og to 
fjortenaars Gutter. Langsomt bevægede Toget 
sig fremad, gjennemsnitlig neppe hurtigere end 
Vistnok kan en Pelssæl 
bevæge sig meget hurtigere. 
2 Kilometer i Timen. 
Er Marken jevn 
og ingen anden Hindring forefindes, kan den 
endog galoppere saa hurtigt, at en Mand i 
fuldt.Løb netop kan følge den; men en saadan 
Fart staar den kun i for en ganske kort Stræk- 
ning, hvorefter den falder aandeløs, stønnende 
og pustende til Jorden. 
Pelssælens Maade at gaa og løbe paa er 
højst ejendommelig. Bagbenene er nemlig ind- 
sluttede i Kroppens Hud næsten lige ned til 
Hælene, der har Afstand 
18 OCentimeter. Selvfølgelig maa begge Bag- 
fødderne berøre Jorden samtidigt; den ene kan 
ikke flyttes foran den anden. 
en af omtrent kun 
Bevægelsen sker 
nu paa den Maade, at Ryggen krummes og 
Bagkroppen med de udstikkende Hæle trækkes 
ind til tæt bag Forlemmerne, hvorpaa Dyret 
rejser sig paa Hælene og kaster Forkroppen 
fremad, der falder ned paa Forlemmerne, træk- 
ker igjen Bagkroppen efter, og saa fort videre, 
altsaa en Galop, der dog paa Grund af Lem- 
mernes Korthed, Ryggens Krumning og Bag- 
kroppens Slæbning minder betydeligt om visse 
Sommerfuglelarvers Bevægelse. Dermed er dog 
Paa 
Grund af Rygradens Bevægelighed .faar hele 
ikke dens hele EFjendommelighed beskrevet 
Kroppen en vrikkende, bølgende Rørelse, som 
erindrer om Slangens, og hvad der gjør Bille- 
det af Øresælen i fuld Galop næsten grotesk 
er de ret ud til Siden satte Bagfødder, hvis 
lange, hanskeformede Endeflipper dasker viljeløst 
omkring. Endelig den Bemærkning, som jeg 
ikke erindrer at have seet omtalt af tidligere 
Bagfødderne 1 Almindelighed 
ikke sættes ned bag Fremfødderne lige midt 
lagttagere, at 
imellem dem, men adskilligt til den ene Side, 
hvorved Sporet, om det ikke udviskedes af de 
Bagfødder 
se ud omtrent saaledes : å 
slæbende og deres Flipper, vilde 
Med en saadan Galop styrter den hele 
Hob afsted i blind Rædsel, naar blot Driveren 
løfter sin Stok; men da Frygten presser dem 
at der ikke er Plads for en 
Mands Fod imellem dem, hindres de snart i 
saa tæt sammen, 
sit Løb, idet den ene træder paa den andens 
lange Fodflipper, og den efterfølgende i sim Skræk 
forsøger at undkomme ved at klyve over sin 
Formands Ryg. Inden mange Skridt maa man 
igjen gjøre Holdt, og saaledes gaar det den 
hele Vej en drønende Galop afbrudt 
af meget hyppige og pustende ,paa Stedet hvil*! 
Stundom kommer en hel Bundt aldeles ,1 Floke* 
med sine Bagfødder, ligesom engang de be- 
kjendte Molboer; dog hine vil ikke Stokken 
lære at finde sine egne Ben igjen, det er tvert- 
under 
imod den, som fremkalder Forvirringen, og Dri- 
veren gjør bedst i at veute, indtil denne levende 
Knude løser sig af sig selv. NSælerne bliver nu 
varme af Anstrængelsen, og i den kjølige Mor- 
gen stiger en hvid Damp op fra de bølgende, 
sorte Masser. 
Før jeg med min Afdeling naaede op paa 
Brinken, havde den at passere en grund Lagune, 
som ikke var dybere, end at en Del af Dyrene 
netop mistede Fodfæstet og delvis maatte svømme, 
hvorunder de frembød en overraskende og slaa- 
ende Lighed med den almindelige Otter (Lutra 
vulgaris): det slanke Legeme med de elegante 
Bevægelser mindede meget mere om et maar- 
agtigt Rovdyr end om de betydelig plumpere Sæl. 
