indrettet Kasse; selv om i Nattens Løb en eller 
anden Humle i et Øjeblik lod sig formærke, saa 
var der tvertimod i Morgenkjølingen yderst stille 
og roligt i Kassen, indtil endelig den varmende 
Sol vakte alt til virksomt Liv. Allerede stod 
ogsaa jeg i Begreb med at anse den hele Sag 
for en Fabel. 
Da fik jeg af min Broder 7de Juli 1881 
et pragtfuldt Rede af Bombus ruderatus (fore- 
kommer ikke i Norge) med henved 150 Indivi- 
der, hvoraf dog endnu ingen Hanner; nogle og 
50 var gaaede tabt ved Udtagelsen af Redet. 
Efterat jeg havde sat den tre Etager høje Celle- 
bygning i en rummelig med et Flyvehul og en 
til Ilagttagelse passende Glasplade forsynet Kasse, 
begyndte de flittige Dyr straks at flyve ind og 
ud, som om de aldrig havde gjort en Times Rejse 
Ved 
Transporten fra Rosenberg til deres Overflytning 
og faaet vendt op og ned paa sin Bolig. 
i Kassen var mange Larver blevne beskadigede; 
disse blev nu kastede ud af Redet, nogle Græs- 
straa, som jeg lagde foran Flyvehullet, blev 
trukne md. 
Da jeg om Aftenen mønstrede Redet, blev 
jeg forbauset over det udførte Arbejde; hele 
Overfladen tilligemed Kagerne var blevne for- 
synede med et Voksdække, i hvilket der for 
større Fastheds Skyld var indflettet Græsstraa, 
øog hvori der befandt sig 8 større og henved 
15 mindre Lufthuller. 
Da jeg den næste Morgen Kl. 3", møn- 
strede de 10 Kasser, som stod ved Siden af og 
ovenpaa hverandre i et mod Sydost beliggende 
Vindu, mærkede jeg pludselig en ganske ejen- 
dommelig Summen i det nye Rede. Idet jeg 
forsigtig nærmede mig, hørte jeg ganske tyde- 
ligt, at én Humle med al Magt uafbrudt svang 
sine Vinger, og derved fik Sangen til at tone. 
Da jeg Aftenen iforvejen havde lagt et Bret 
over Glaslaaget, forat de nye Humler ikke skulde 
forstyrres ved det for dem uvante Lys, maatte 
jeg først fjerne Brettet for at kunne se 1 det 
indre. 
saa ogsaa snart følgende overraskende Skuespil: 
Helt oppe paa Vokshylsteret stod en saakaldt 
liden Hun vettet højt 1 Vejret med Hovedet 
nedad og svang sine Vinger af al Magt, men 
dog ganske jevnt; hovedsagelig derved frem- 
bragtes Tonen: men den udstødte aabenbart og- 
saa Luft gjennem Aandehullerne: thi ellers kunde 
60 
Sagte trak jeg det bort fra Laaget og | 
Tonen umulig have faaet saadan Kraft; ud af 
de større Huiler stak enkelte Humler sine Ho- 
veder frem. Da jeg lidt efter lidt skjøv Brettet 
helt tilside uden i mindste Maade at røre ved 
Kassen, lod Trompeteren, thi en saadan var det, 
sig ikke forstyrre i mindste Maade, men vedblev at 
musicere videre indtil henimod 4!/>, efterat alle- 
rede nogle Arbejdere vare fløjne ud paa Mar- 
ken. Nu var da den eftertragtede Trompeter 
funden.  Næste Morgen var jeg paa Post alle- 
rede Kl. 3: længe var alt stille og roligt; K1.3, 
18 Minuter hørte jeg ganske tydeligt, hvorledes 
flere Gange en Humle stemte op, som om den 
var bleven klemt, og kort derefter steg Trom- 
peteren atter ud af et større Hul op paa Voks- 
taget, gik længere Tid omkring der og kløv 
endelig opad Trævæggen til i Nærheden af Glas- 
laaget, krøb her nogle Gange omkring og vendte 
sig endelig om, saa at Hovedet blev vendt mod 
Redet, hævede sig nu op, saa man maatte tro, 
at den vilde flyve bort hvert Øjeblik: dog der- 
om blev der ikke Tale; thi han svang nu Vin- 
gerne og stødte Luft ud af Aandehullerne og 
vedblev sit rrr, rrr, næsten uden Afbrydelse til 
henimod 41/», da sank den øjensynlig ganske 
udmattet sammen, saa at Legemet tydeligt be- 
rørte Bordvæggen i Kassen og forblev i denne 
Stilling henved 5 Minuter; tilsidst krøb den ind 
Imid- 
lertid var allerede nogle Arbejdere og smaa 
i Redet gjennem et af de større Huller. 
Hunner fløjne ud. Saaledes fortsatte den nu 
med pinlig Regelmæssighed hver Morgen; jeg 
havde vækket Hustru og Børn, for at ogsaa de 
kunde være Vidne til dette interessante Skuespil; 
senere blev ogsaa de øvrige Husbeboere alarme- 
En- 
hver forundrede sig over det lille Dyrs over- 
ordentlige Udholdenhed, som var istand til at 
rede, saa jeg havde et stort Antal Vidner. 
synge saa længe og saa lydeligt, og enhver var 
overbevist om, at dette Rede havde sin Trom- 
peter; thi ikke ethvert Rede har 
men som det synes findes den kun hos Bombus 
en saadan; 
ruderatus og en eller anden underjordisk levende 
Art. Min tidligere Elev stud. tech. Firtsch, 
hvem jeg udførligt meddelte Sagen, forsikrede 
mig i Ferierne, at blandt hans Humler fandtes den 
i et Rede af Bombus lapidarius (almindelig i 
den sydligere Del af Landet). Det er muligt, om 
jeg end aldrig har iagttaget noget lignende hos 
denne Art; thi i de to pragtfulde Reder, som 
