these ved Hjælp af forskjelligt farvede Kugler, 
der paa forskjellig Vis grupperedes om en en- 
kelt Kugle til Tetraedre og saaledes skulde an- 
skueliggjøre Atomernes Gruppering i Rummet. 
Som Eksempel paa Isomerier, som — ialfald for 
Tiden — ikke kan forklares uden ved Antagel- 
sen af en bestemt rumlig Atomgruppering, an- 
føres den høire- og venstredrejende Vinsyre, der 
ved sin Sammenslutning giver optisk uvirksom 
Druesyre. 
Anmelderen har særlig fæstet sig ved den 
gunstige Stilling, Blomstrand mdtager til van't 
Hoff”s Hypothese, fordi det er interessant at 
finde en saavidt konservativ Kemiker paa den 
Side, og fordi det vil være 1 friskt Minde, 
med hvilken Forargelse, for ikke at sige For- 
færdelse, den nævnte Hypothese blev modtagen 
fra enkelte Hold; man erindre saaledes Kolbe's 
voldsomme Artikler mod van't Hoff, der omtrent 
med rene Ord karakteriseredes som vanvittig. 
Videre henleder Foredraget OQpmærksomheden 
paa, at man har at efterforske ikke alene Ato- 
mernes Stilling til hverandre 1 Molekulet, men 
ogsaa de Kvrætter, der virker mellem dem, og 
henviser 1 den Forbindelse til, hvor overlegen 
den gamle Berzelius'ske elektrokemiske Theori 
I saa Henseende var over vor Tids Atomtheori. 
Det erkjendes imidlertid, at hvor meget der 
endnu venter paa en Forklarmg af Modsætnin- 
gerne mellem, hvad vi kalder positivt og nega- 
tivt, basisk og surt, er dog ogsaa paa det Om- 
raade allerede meget gjort, navnlig ved den se- 
nere Tids thermokemiske Undersøgelser. 
Endvidere hævder Blomstrand, at Atom- 
theorien ikke vil rokkes, selv om det mod For- 
modning engang skulde vise sig, at det, vi nu 
kalder Atomer, er sammensat af 'endnu mindre 
Smaadele. 
Det greie Foredrag ender paa følgende 
træffende Maade: ,Sikkert er, at Berzelius 
havde Ret, da han 1 vort Aarhundredes Begyn- 
delse erklærede, at Kemien med Antagelsen af 
Atomer gjorde det største Skridt, den mnogen- 
sinde har taget, mod sin Fuldkommengjørelse. 
Studiet af deres indbyrdes Vekselvirkning, deres 
aldrig hvilende Kamp med hverandre skal i 
Fremtiden som hidtil blive Kemiens første Op- 
gave". 
Anhangsvis gjøres vi bekjendt med, at Fo- 
redraget havde til nærmeste Foranledning et Par 
Opsatser fra de senere Aar, hvilke Tiden ikke 
tillod at belyse udførligere. De nævnte Opsat- 
ser var Kekulé's Rektoratstale: ,Ueber die wis- 
sensehaftlichen Ziele und Leistungen der Uhemie* 
og Kolbes skarpe Kritik af den. -Medrette 
fremhæves de som særlig interessante til Belys- 
ning af Atomtheorien, idet de repræsenterer de 
yderste Punkter paa begge Sider. Blomstrand 
betegner Kekulé's Fastholden af den konstante 
Atomværdi som gaaende udenfor Erfaringen lige- 
b4 
| saavel som den Forklaring, han søger at give 
for den ved Antagelsen af, at den hidrører fra 
| de Svingninger, som Atomerne i et givet Tids- 
| moment udfører. 
Paa den anden Side betegnes Kolbe's Kri- 
tik vistnok som i visse Henseender velbeføjet: 
men Kolbe er for ensidig og kan ikke i Atom- 
| begrebet indlægge nogen virkelig Mening, saa 
at han i den Grad gaar til den modsatte 
Yderlighed mod Kekulé, at han kommer 1 at- 
gjort Strid med selve de Grundsætninger, hvor- 
paa Berzelius's Atomtheori grundedes, endskjønt 
det er denne, han siger sig at ville forsvare. 
» Her som ellers gjælder den gamle Sætning: 
m medio veritas*. 
. S—d. 
ø 
Mindre Meddelelser. 
Et interessant Forsøg tænkes gjort af Dr. 
Zintgraff, som 1 Følge med Dr. Chavanne skal 
udforske Congo og det indre Afrika. Han ta- 
ger med sig en Fonograf for med den at md- 
samle hidtil ukjendte Folkeslags Tale og Sange, 
som, naar de er forevigede i Instrumentet, vil 
blive sendt tyske Videnskabsmænd til Granskning. 
Instrumentet (det første, der vil blive anvendt 1 
saadant Øjemed) er arbejdet af Fuhrmann i Ber- 
lin, og svarer nøjagtig til et, som denne beholder 
hos sig selv, saaledes at de Plader, der er be- 
nyttede i Afrika, kan sendes til Berlin, rulles 
op paa dette og bringes til at afgive de Lyd, 
de har modtaget. (Nature.) 
La Nature bringer samme Meddelelse, men 
ledsager den med følgende lakoniske Bemærkning:: 
yLad os opbebie Resultatet, før vi dømmer om 
Idéens Værd*. 
En mærkelig Tildragelse meddeles fra Bona 
i Algier. Et isoleret Fjeld, Jebel Naiba, der 
er 800 Meter højt, aftager hurtigt i Højde, og 
rundt dets Fod aabner der sig jen stor Spalte. 
Hele Fjeldmassen holder aabenbart paa at synke. 
Egnen ved Bona maa forresten ogsaa tidligere 
have været Vidne til lignende Fænomener. Søen 
Fezzara, der bedækker en Flade paa over 12000 
Hektarer, eksisterede ikke paa Romernes Tid. 
Dens Dybde er midt ude i den blot 2.6 Meter. 
Undersøgelser, der foretoges i 1870, godtgjorde, 
at Levningerne af en romersk By ligger ude i 
Søen. Denne By har efter al Sandsynlighed 
sunket ganske paa samme Vis som nu Fjeldet. 
(Nature.) 
Indhold: Leonhard Stejneger: Fra det yderste 
Østen. TIT. (Forts. fra forr. No.). — Dr. Th. Kjerulf: 
Porfyr med strømnings-struktur. (Med 1 Fig. i Teksten 
og I Plade). — I Sparre Schnejder: To Meddelelser. — 
L. S—d: Prof. 0. W. Blomstrand: NKemien, atomernas 
vetenskap. — Mindre Meddelelser. 
Kristiania. ”Grøndahl & Søns Bogtrykkori. 
