fessor Wittrocks Arbejde*) give en kort Frem- 
stilling af disse ejendommelige Forholde. 
Blandt den Mængde af interessante Natur- 
gjenstande, som antræffes under Forskningsrej- 
serne 1 det høje Norden, har knapt nogen vakt 
saa stor Opmærksomhed som ,den røde Sne. 
Næsten i enhver Beskrivelse af de talrige Po- 
larrejser i vort Aarhundrede finder man den 
omtalt, og mange Forskere har forsøgt sig paa 
at løse ,den røde Sne's* Gaade. 
p Den røde Sne* opdagedes i Savoyen 1760 
af den bekjendte Naturforsker H. B. de Saus- 
sure, som fandt, at Sneens Overflade var farvet 
meget livligt rød. Ved en paa Stedet foreta- 
gen Undersøgelse fandt han, at denne Farve 
beroede paa et i Sneen indblandet fint Støv, 
som trængte ned 2—3 Tommer. Senere fandt 
han den i store Mængder paa adskillige Toppe 
i Alperne. Hvor skarpsindig Naturforsker de 
Saussure end var, kom han dog ikke til noget 
heldigt Resultat, hvad ,den røde Sne* angik. 
Han antog nemlig, at Farveemnet udgjordes af 
Blomsterstøv, men tillægger saa: ,det er ikke 
umuligt, at det er en Slags Jord, afsondret af 
Sneen selv, samt gjennemtrængt af ildfængte 
Emner ved en umiddelbar Forening med Lyset, 
som skinner med saa stor Livlighed i disse høje 
Fgnes rene Luft.* 
Berømt blev ,den røde Sne* dog egentlig 
først ved Kaptein John Ross” Beretning om 
sin første Opdagelsesrejse 1 det arktiske Ameri- 
ka 1818. Da Ekspeditionen havde passeret 
Kap York paa Grønlands Vestkyst (75" 5T n. 
Br.) observeredes, at den Sne, som bedækkede 
af de mod Havet vendende 5 —600" 
høje Klipper, paa store Strækninger havde en 
Siderne 
stærkt karmosinrød Farve. De nævnte Klipper 
fik derfor Navnet ,Crimson OCliffs". 
Betydelige Kvantiteter af denne røde Sne 
samledes og opbevaredes paa tre forskjellige 
Maader; dels blev Sneen smeltet og Vandet 
sit Indhold tillukkede 
Glaskar, dels blev det efter Smeltningen frem- 
med opbevaret 1 vel 
komne Bundfald opbevaret vaadt i tilkorkede 
Flasker, og endelig blev endel af nævnte Bund- 
* V. B. Wittroek. Om snöns och isens flora, 
sårskildt i de arktiska trakterna. — Bihang. Om 
E. Nordenskiöld. 
Studier och forskningar föranledda af mina re- 
sor 1 höga Norden*. Stockholm 1883). 
snöns och isens fauna. (I ,A. 
Af disse tre Maa- 
der at opbevare ,,den røde Sne* paa har dog senere 
fald gjemt i tørret Tilstand. 
Erfaringer vist, at den første og den sidste ab- 
at foretrække. Det af Ross samlede 
Materiale blev omdelt til flere Videnskabsmænd 
Englands dygtigste Botaniker 
solut er 
og undersøgt. 
paa den Tid, Robert Brown, henførte, om end 
med stor Tvivl, det farvede Emne til Algerne. 
s Den røde Sne* blev senere undersøgt af 
flere Botanikere, blandt andre af Nordmanden 
S. C. Sommerfelt, som fandt den første Gang 
1822 paa Solvaagtind i Nordland i en Højde 
af mere end 3000" Havet. 
beskrev den i Magazin for Naturvidenskaberne 
(1824) og gav den det Navn, som Planten bør 
beholde, Sphærella mvalis. 
I 1839 blev den undersøgt af Shuttleworth, 
som fandt,.at den bestod af flere andre Orga- 
over Sommerfelt 
nismer foruden den tidligere kjendte kuglerunde, 
ubevægelige Den, talrigste og ejendommelig- 
ste af de nyfundne QOrganismer havde Ægform 
og viste sig at besidde en selvstændig og rela- 
tiv hurtig Bevægelse; det var derfor ikke saa 
underligt, at Shuttleworth, som ikke havde An- 
ledning til at følge Udviklingshistorien, troede, 
at han havde for sig flere selvstændige Organs- 
mer af helt ulige Slags. Medens han antog, at 
de længst kjendte, ubevægelige Smaakugler hørte 
til Algerne, troede han, at de andre, han havde 
seet, var Dyr og hørte til forskjellige Slægter 
blandt Infusionsdyrene. 
Det blev dog kort efter af OC. Vogt vist, 
at de forskjellige røde OQrganismer, som Shuttle- 
worth havde beskrevet under forskjellige Navne, 
dels som Planter, dels som Dyr, i Virkelighe- 
den var en eneste Art under ulige Udviklings- 
stadier. Vogt henførte den imidlertid til Dyre- 
og Botanikere 
I Al- 
mindelighed antager man nu, at den bør henreg- 
riget, og siden har Zoologer 
kjæmpet om, hvem den skulde tilhøre. 
nes til Algerne. 
Først 1870 fik man vide, at denne Orga- 
nisme ikke er den eneste, som har vænnet sig 
til at være omgiven af Vand i frosen Tilstand 
Paa den be- 
kjendte Vandring paa Indlandsisen, som Profes- 
under den største Del af sit Liv. 
sorerne Nordenskiöld og Berggren foretog tra 
Auleitsivikfjorden i Nordgrønland den 19de til 
24de Juli 1870, fandt de flere Arter af Alger, 
blandt disse en, Ancylonema Nordenskiöldri 
