(Fig. g), 1 saa store Mænugder, at den paa større 
og mindre Qmraader gav Isen en purpurbrun 
Farve. 
Sommeren 1872 iagttog Protessor Kjellman 
yrød Snet paa tre Steder paa Spidsbergen, paa 
det ene Sted, Fairhaven (799 50' n. Br.), des- 
uden i endnu større Mængde grøn Sue; af begge 
samledes betydelige Kvantiteter, og det viste 
sig, at Sneen ved Fairhaven foruden af Sphæ- 
rella mivalis beboedes af mere end et Dusin 
andre Alger, henhørende til flere skilte Familier 
og desuden Planter tilhørende en højere Klasse, 
Moser, men disse 1 et lavt, algelignende Udvik- 
lingsstadium (,Protonema*). Mærkværdigt nok 
viste det sig, at Spidsbergsglacieren og Grøn- 
lands Indlandsis foruden Sphærella mivalis kun 
havde en Art tilfælles. 
Endnu rigere paa Arter end den Spidsberg- 
ske Sneprøve var et Snefelt i Vallidalen i Lu- 
leå Lappmark, hvorfra Prøver hjemførtes af 
Lektor Spångberg. Paa Vegaekspeditionen iagt- 
toges rød Sne kun paa et Sted. nemlig den 
22de September 1878 paa Havsis, i Østsibirien, 
i Nærheden af Kap Vankarema. 
Foruden disse har Professor Wittrock un- 
dersøgt Prøver samlede at Professor Th. Fries 
paa Grønlands Havsis ved Qvannersvit under 
den svenske Ekspedition 1871, fra Sydgrønlands 
1880 Dr. Holst, 
Spidsbergen, samlede paa den svenske Ekspedi- 
tion 1882 af Dr. Nathorst og fra flere Steder 
i Norge, hovedsagelig samlede af Dr. Nordstedt. 
Indlandsis, samlede at fra 
Voksestedet udgjordes overalt af selve Sne- 
og Isfelterne, og man kunde tro, at paa saadanne 
skulde Kulden 
skende; men der forekommer dog ikke heller 
Omraader være den ene her- 
her, ligelidt som ellers i Naturen, absolut Ene- 
vælde. De højnordiske Glacierer og ,evige Is- 
ørkener" er ikke helt og holdent berøvede So- 
lens mægtige og livsvækkende Indflydelse; thi 
der i en stor Del af Aaret et 
stadigt Mørke, men saa nyder de til Gjengjæld 
vistnok hersker 
om Sommeren et stadigt Lys. Hvor skjævt end 
Lysstraalerne falder, udøver de dog en ganske 
kraftig Indflydelse, saa at Varmen om Middagen 
kan blive ganske stærk. Saaledes angiver Nor- 
denskiöld, at Luftvarmen (et Stykke fra lIsens 
Overflade) paa Grønlands Indlandsis i Juli Maa- 
*+ ned ved Middagstid steg til 29—30" OC. i So- 
«1 
len. Ved en saa høj Temperatur vil naturlig- 
vis en stærk Smeltning finde Sted, og der vil 
paa Overfladen danne sig et Lag af sne- og is- 
blandet Vand, som vistnok ikke faar nogen hø; 
Temperatur, men dog rækker til for at tilfreds- 
stille de beskedne Krav paa Varme, som Plan- 
De tre 
vigtigste Betingelser, foruden Luften, som gjør 
terigets laveste Organismer kan have. 
det muligt for Planterne at udføre sine Livs- 
funktioner, nemlig Lys, Varme og Vand er 
saaledes nogen Tid af Aaret opfyldte endog paa 
de arktiske Trakters Sne- og Ismarker. Ligesaa 
er der sørget godt for, at de kan have Til- 
til 
ske Æmner 
gang de for Planterne nødvendige mineral- 
Alle de undersøgte Prøver inde- 
holdt nemlig, om man undersøgte dem mikro- 
skopisk, - ofte ganske betydelige Mængder af 
smaa 'krystallinske Partikler, og paa Grønlands 
Indlandsis forekommer jo det saakaldte Isstøv 
gs Kryokonit* 1 store Mængder. 
Om end saaledes de nødvendigste Betingel- 
ser for Planters Liv maa siges at være tilstede, 
er de dog ingenlunde særligt gunstige. Selv 
i den heldigste Aarstid, Sommeren, bliver 
Planterne ikke bortskjemte ved formegen Varme. 
Ved Middagstid, 
Himlen, kan Temperaturen i det sne- og isblan- 
naar Solen staar højest paa 
dede Vand, hvori de lever, neppe hæve sig me- 
get over Nulpunktet, og om Natten, naar Sol- 
straalerne træffer Snefelterne under meget skjæve 
Vinkler, synker Temperaturen næsten altid saa- 
meget, at det sneblandede Vand fryser til Is, 
Om 
Vinteren er Livsforholdene endnu meget haar- 
hvori Planterne da fuldstændig indlejres. 
dere; under den lange Polarnat synker Luftens 
Temperatur ej sjelden under Kviksølvets Fryse- 
punkt, og om den end ikke er saa lav 1 selve 
Sneen, er den dog iallefald ganske intensiv. 
Ifølge Kjellman var Sneens Temperatur nær 
l4de Februar 1873 ved Mossel- 
bay paa Spidsbergen — 32" C,, 
Luften JD2NO: 
Lavsforholde lever og formerer de smaa Sne- og 
Overfladen den 
medens den i 
var +— Uagtet disse haarde 
Isplanter sig, at de trives, bevises bedst 
deraf, at nogle at dem, Sphærella mvalis og 
Ancylonema Nordenskiöldri forekommer i utal- 
og 
lige Skarer, ja der gives knapt paa Jorden 
nogen Planteart, der er saa rig paa Individer 
som Sphærella mivalis. 
