De væsentligste  Ejendommeligheder ved 
Sne- og =Isfloraen kan sammenfattes 1 fire 
Punkter: 
I. Floraen dannes næsten udelukkende af 
Vandplanter eller nære Slægtninger af disse. 
Vegetationen udgjøres næsten kun af Alger. 
udelukkende af 
Moser, som dog paa Sneen og Isen ikke naar 
Landplanterne vrepræsenteres 
længere i Udvikling end til det algelignende 
Protonemastadium. 
2. Sne- og Isvegetationen udgjøres helt 
igjennem af lavt organiserede Planter, med enkle 
Livsvaner og lavt udviklet Forplantning: Ho- 
vedmassen tilhører Algerne; men selv af denne 
næsten kun la- 
lavtstaaende Klasse finder man 
vere Former. De fleste har endog en saa en- 
kel Bygning, at de kun bestaar af en eneste 
Celle. - Forplantningen er ogsaa lidet udviklet:; 
alle hidbørende Planter 
kjønsløs Vej, og hos nogle er til og med dette 
kan formere sig paa 
den eneste kjendte Forplantningsmaade. 
9. Sne- og Isfloraens Planter er meget 
smaa, ja saa smaa, at hvert Individ for sig ikke 
kan sees med det blotte Øje, og den alminde- 
ligste af dem, Sphærella mivalis, er ikke større, 
end at mange hundrede Individer kan faa 
Plads i en eneste Vanddraabe. 
4. De fleste Sne- og Isalger er farvede 
Saaledes er Sphæ- 
rella mivalis blodrød, Ancylonema Nordenskiöld 
purpurbrun og de fleste andre højgrønne. 
af kraftige og vakre Farver. 
Sne- og Isfloraen omfatter følgende Fami- 
(hroococceæ med 6 Arter, Oscillarieæ I. 
Scytonemeæ 3, Diatomacer 4, Desmidieæ 12, 
Zygnemeæ 1, Chlamydomonadeæ 2 (32), Pal- 
melleæ 2? og Conferveæ 8, som samtlige er Al- 
ger, og desuden Protonema af Moser*). 
lier: 
Den mærkeligste af alle de til Sne- og Is- 
floraen hørende Planter er utvivlsomt ,Sneens 
Blomst*, Sphærella mivalis, som hører til Fa- 
milien Chlamydomonadineæ, og hvis Udviklings- 
Den blod- 
historie er 1 høj Grad interessant. 
*) Efter at Professor Wittrocks Afhandling er ud- 
kommet, har en anden svensk Algolog, G. La- 
gerheim, undersøgt Snefloraen i Luleå Lapp- 
mark (Botaniska Notiser. 1883. Hefte 6) og har 
foruden flere Arter, som var nye for den skan- 
dinaviske Sne- og Isflora, ogsaa fundet af OChro- 
ococceæ 1 Art, Diatomaceæ 1 og af Protococceæ 1, der 
er fuldstændig nye for Sne- og Isfloraen. 
røde, kugle- eller ægformige Form, som er den 
i Sneen hyppigst forekommende, kan bedst væl- 
ges til Udgangspunkt. Hvert Individ udgjøres 
kun af en eneste Celle (Fig. a), hvis Begrænds- 
ning dannes af en fast Cellevæg. 
formerer sig derved, at de deler sig i 4 Dele, 
som efterat Modercellens Væg er opløst, viser 
sig at være 4 Individer. Disse har dog en 
helt anden Beskaffenhed end Moderindividet, de 
er nemlig ægformige Sværmeceller (Fig. f), for- 
synede med to Cilier, hvormed de vilkaarligt 
Det 
som Shuttleworth saa og antog for at være Inu- 
kan svømme omkring. var saadanne, 
af. Sphærella nivalis. 
o. ineylomma Nordenskiöldii. 
500 Gange forstørret. 
fusionsdyr. Naar de er nyfødte, er de nøgne, 
men omgiver sig snart med en tynd men fast 
Jellevæg, som har to Huller, hvorigjennem OCi- 
Efterat disse Sværmeceller har 
i en kortere Tid (1—2 Dage) og 
derunder tiltaget i Størrelse, saa de er næsten 
lierne rager ud 
bevæget sig 
4 Gange saa store som den oprindelige, gaar de 
over i Forplantningsstadiet. De lægger sig da 
til Hvile og deler sig i 4 nye Individer. Disse 
kan nu forholde sig paa samme Maade som 
Moderindividet, og saaledes kan det ene Slægts- 
led af Sværmeceller afløse det andet. 
Utvivlsomt har Sphærella mivalis endnu et 
andet Slags Sværmeceller, der væsentlig afviger 
fra de nævnte derved, at de ikke hver for sig 
kan forplante sig, men først maa smelte sam- 
men to og to; de er saaledes at beétragte som 
Den 
ningen dannede Celle har en helt anden Beskaf- 
Plantens Kjønsceller. ved Sammensmelt- 
fenhed end de hidtil omtalte; den er sædvanlig 
Disse OCeller 
