vendtes Kviksølv eller Bly — ophededes i en 
Digel til Smeltning, paa det smeltede Metal ka- 
stedes et lidet Stykke af de Vises Sten indhyl- 
let i Voks, saa ophededes en Stund lidt stærkere, 
og dermed var Guldet færdigt. 
Saa simpel hele denne Operation end er, 
og saa enkelt det anvendte Apparat, maatte det 
dog være en let Sag at skuffe Folk, som ikke 
underkastede, hvad de saa, en desto nøjagtigere 
Undersøgelse. I Virkeligheden blev der i Ti- 
dens Løb afsløret en hel Del Bedragere, som 
brugte Digler med dobbelt Bund og havde væ- 
ret forsynlige nok til i Forvejen at anbringe 
Guld i det junderste Rum, eller som ovenpaa 
det smeltede Metal foruden de Vises Sten an- 
bragt et Stykke Kul, 
Guldet. Her har vi efter al Sandsynlighed 
ogsaa Forklaringen til' det ovenfor nævnte Mira- 
kel, at det erholdte Guld undertiden befandtes 
at veje mere end det anvendte Metal og den 
lille Smule af de Vises Sten tilsammen. 
Forinden vi gaar over til at meddele nogle 
som 1 sit Indre skjulte 
af de mærkeligste Forvandlingshistorier og i For- 
bindelse dermed give en Skildring af enkelte 
mere fremtrædende Alchemisters Liv og Virken, 
vil det kanske være hensigtsmæssigst at berette 
lidt om andre vidunderlige Egenskaber, der til- 
lagdes de Vises Sten, og som stod højt over den 
metalforædlende. 
Der fæstede sig nemlig efterhaanden den 
Tro, at den skulde kunne helbrede alle Sygdom- 
me, forynge Menneskene og give dem et langt 
Liv; som saadan Universalmedicin fører Stenen 
Det er sand- 
synligt, at denne Tro er opkommen ved en Mis- 
forstaaelse af de ældste Alchemisters Skrifter, 
hvori der ofte findes Udtryk som, at de Vises 
Sten kan læge den slemme Sygdom Armod, eller 
gjerne Navnet: den store Panacé. 
at den kan læge de syge Metaller, hvormed me- 
nes de uædle. Dette er saa meget rimeligere, 
som Alchemisterne var meget tilbøjelige til at 
tage alt, hvad de fandt skrevet om de Vises 
Sten, i den bogstaveligste Betydning. — Herved 
frembød sig den rigeste Anledning til at hildes 
i Misforstaaelser, da de ældre Alchemister, som 
vi senere skal se, alle som en benytter sig af 
det dunkleste Sprog og indhyller sin Tanke i 
alskens Billeder. 
Om den Lykke, som bliver et Menneske til- 
del, naar han er i Besiddelse af den vidunder- 
85 
lige Skat, udtaler en af de betydeligste Alche- 
mister, Basilius Valentinus, sig i Begyndelsen af 
det 16de Aarhundrede saaledes: 
sidder de Vises Sten, 
ingen Sygdom vil komme ham nær, og han vil - 
» Den, der be- 
vil ikke vide af Armod; 
ikke mærke nogen Brøst, indtil den sidste Time, 
som er sat ham af hans himmelske Konge.* 
To Fnglændere vekslede i Aarene 1680— 
1690 lærde Skrifter, hvori de for fuldt Alvor 
paastod, at de gamle Patriarker kun ved denne 
Universalmediein kunde have naaet sin høje Al- 
der. 
Det er dog ikke alle, som vil indrømme 
der 
Panacé; en paastaar saaledes, at det vilde være 
nogen Dødelighed for den, har den store 
ham en let Sag at holde sig saa længe ilive, 
at han kunde opleve den yderste Dag. 
Vilde man bruge de Vises Sten som Medi- 
cin, skulde man tage et Stykke af den saa stort 
som et-Hvyedekorn, slaa Vin paa det og drikke 
Efter Virkningerne at dømme maa nok 
ialfald kan føl- 
gende Beskrivelse deraf godt passe paa en Rus: 
Vinen. 
Vinen have været Hovedsagen; 
s Bfter en Dosis vil det forekomme en, som om 
han ikke mere er noget Menneske, men en Aand, 
saa lette og luftige er alle Lemmer; man er til- 
mode, som om man er 1 Paradis og nærer sig 
af dets Frugter.* 
Det er endog højst sandsynligt, at enkelte 
har forhøjet Virkningen ved Tilsætning af Spi- 
ritus, som allerede hos Alehemisterne i det 13de 
Aarhundrede staar i højt Ry for sin oplivende 
Virkning paa den menneskelige Organisme. Den 
meget anseede Raymund Liull synes ligefrem at 
have betragtet den som Panacé og siger i et af 
sine Skrifter om den, at den er det menneske- 
lige Legemes sidste Trøst, og allerede i hans 
Tid fører Spiritus Navnet aqua vitæ, Livets 
Vand. 
Blandt andre vidunderlige Virkninger, som 
tillægges de Vises Sten, bør maaske endnu mær- 
kes, at den skulde være istand til ogsaa aande- 
lig at forbedre Menneskene, navnlig 1 Retning 
af Fromhed, en Dyd, 
bar tilskue; 
han kom i Besiddelse 
som Alchemisterne gjerne 
selv den ugudeligste skulde, naar 
af de Vises Sten, kunne 
blive from. :Hvordan en saadan Tro kunde kom- 
me op, skal vi se nedenfor, hvor der er Tale 
om Erhvervelsen af de Vises Sten. 
Det er ligetil utroligt, hvor meget Nonsens 
