Da det gjælder som en almindelig Regel 
for alle Petroleumslamper, at de giver den 
største lyskraft, naar de brænder med den 
højest mulige Flamme, blev denne ved de her 
omhandlede Forsøg opskruet saa højt, som det 
lod sig gjøre, uden at den oste. Lysmaalin- 
gerne blev udførte ved Hjælp af et noget for- 
bedret Bunsens Fotometer i et med sort Papir 
betrukket' Værelse.  Fotometerskjærmen var for- 
færdiget af tre Papirer, der var lagte udenpaa 
hinanden og blev holdte sammen ved en rund 
Metalramme. — Det mellemliggende Papir var 
ugjennemsigtigt, men i Midten forsynet med en 
rund, stjerneformig takket Udskjæring, der, 
indesluttet mellem de to andre gjennemsigtige 
Papirer, tjente istedetfor en Stearinflek og var 
mere hensigtsmæssig end denne, naar det gjaldt 
at erholde en skarp Indstilling af Apparatet 
ved Sammenligning af de to Spejlbilleder. 
Som konstant Lyskilde benyttedes 4 Palmi- 
tinlys (Price's Patent Candle Company limited, 
Belmont works London), der tilsammen vejede 
396 gr. og forbrugte i Timen 35,9 gr. Palmi- 
tin. lysene forholdt sig til engelske Normal- 
Hvalravlys med Hensyn til Lysmængde som: 
l,57:1 og med Hensyn til Lyskraft som 1,39:1. 
(Forts.) 
Nogle Virkninger af Centrifugalkraften. 
I ,Philosophical Magazine* for 1878 har 
Hr. John Aitken beskrevet en Række af ham 
udførte Experimenter, hvoraf her meddeles et 
Uddrag; skjønt Forsøgene er flere Aar gamle, 
vil de rimeligvis være ubekjendte for de fleste 
af , Naturens* Læsere. 
Et Legeme, som er i Bevægelse, har altid 
en Stræben efter at gaa i en ret Linie, og naar 
det skal gaa i en krum Bane, maa det nødven- 
digvis være paavirket af en Kraft, hvis Retning 
ikke falder sammen med Legemets frie Bane, 
og som derfor bringer det til at afvige fra samme. 
Den Modstand, som legemet isaafald øver mod 
denne Afvigelse, er det man, med et maaske 
mindre heldigt Navn, kalder Centrifugalkraft. En 
saadan opstaar altsaa bestandig, naar Bevægel- 
sens Retning forandres. 
Naar en Kjede eller Lænke uden Ende 
bringes i Bevægelse f. Ex. derved, at den løber 
over en eller flere roterende Tridser, saa under- 
gaar hvert enkelt Led en uophørlig Retnings- 
forandring, og Centrifugalkraften frembringer en 
Spænding eller Tension i Kjeden; derhos frem- 
kalder Tyngden en Spænding, som er mindst ved | 
den nedre, størst ved den øvre Del; men naar 
Bevægelsen er hurtig, vil den af Oentrifugal- 
kraften fremkaldte Spænding være den langt over- 
veiende. Angaaende den theoretiske Undersøgelse 
af disse forskjellige Kræfters Virkning henviser 
Forfatteren til Thomson og Taits , Elements 
of Natural Philosophy*: han meddeler en geo- 
metrisk Betragtning af et enkelt Tilfælde, der 
imidlertid forbigaaes her, saavelsom Beskrivelsen 
af de Apparater, han benyttede til at sætte Trid- 
serne 1 hurtig Rotation. 
Det simpleste Forsøg er fremstillet i Fig. 1. 
Den Retning, hvori Kje- 
den løber over Tridsen, 
er betegnet ved Pilene. 
Bevægelsen virker i dette 
Tilfælde kun lidet paa 
Kjedens Form; Foran- 
dringen er antydet ved 
den punkterede Linie. 
Det vil bemærkes, at 
4 Formforandringen kun 
fi viser sig der, hvor Krum- 
Å ningen forandrer sig stær- 
kest, nemlig hvor Kjeden 
løber af Tridsen og ved 
Mi den nedre Bugt b. 
4 Det er allerede en 
gammel Erfaring, at om 
man forsøger at forandre 
Å Kjedens Form, medens 
ø den er i Bevægelse, saa 
Å gjør den Modstand, næ- 
sten som et fast Legeme; 
et Slag ved den nedre 
Bugt frembringer en liden 
Fordybning, og Tyngden 
Å formaar kun ganske lang- 
somt at bringe den tilbage 
til den forrige Stilling. 
Fig. 1. 
Til jUndersøgelse af Tyngdens Evne til at 
forandre Kjedens Form anstilledes et Par For- 
søg, som er fremstillet i Fig. 2 og 9. I begge 
disse er Tridsen Å fast, men Æ bevægelig, saa 
at den kan fjernes, naar Bevægelsen er kom- 
men i Gang. Naar dette sker, hoider den frie 
Ende sig en Tidlang svævende, idet den lang- 
somt daler, samtidig med at Kjeden undergaar 
en Række besynderlige Formforandringer, hvis 
Art er betinget af Bevægelsens Retning. Naar, 
som i Fig. 2, den øvre Part løber paa den 
EE 
