lige Dele, som man kunde kalde den ,kemiske* 
og den ,fysikalske* Del, eftersom den ene be- 
fatter sig væsentlig med Plantesubstansens Til- 
bliven af enklere Forbindelser og med de for- 
skjellige Substansers kemiske Forvandlinger og 
Qmdannelser i Planten, medens den anden stræ- 
ber efter at lære at forstaa og kjende de ydre 
Kræfters (Varme, Lys, Tyngdekraft, Elektricitet 
osv.) Indvirkning paa Plantens Væxt og Form, 
f. Ex. forklarer, ifølge hvilke ydre Indvirkninger 
Roden voxer nedover, Stammen derimod opover. 
At Fysiologien staar i den engeste Sam- 
menhæng med Fysik og Kemi vil af det alle- 
rede sagte tydelig fremgaa, men paa den anden 
Side staar denne Gren af Botaniken i en over- 
ordentlig vigtig Forbindelse med det, hvoraf vi 
Det for 
Landmanden saa vigtige Spørgsmaal om den for- 
skjellige Gjødsels Virksomhed, for at tage det 
første det bedste Exempel, er jo et rent fysio- 
nu alle tilslut lever: med Landbruget. 
logisk Anliggende, der dreier sig om, hvad Plan- 
ten behøver til sin Ernæring. Eller for at tage 
et andet Exempel paa, hvorledes Fysiologien kan 
komme Landbruget tilgode: det var længe en 
almindelig Mening blandt Landmænd i Tyskland, 
at det for Indhøstningen og af andre Grunde saa 
særdeles ubehagelige Tilfælde at Ageren »lægger 
sig*, at Halmene ikke er stive og stærke nok 
til at modstaa Vindens eller Regnens Indvirk- 
ning, at det havde sin Grund i Mangel paa Ki- 
selsyre i Jordbunden, og de kastede derfor Masser 
af Penge bort paa at kjøre finmalet Kvarts ud- 
over Ågeren, indtil det ved fysiologiske Forsøg 
bevistes, at Kiselsyren ingen Rolle spiller med 
Hensyn til Halmens Stivhed, men at denne der- 
imod afhænger af, at Planten faar nok Lys og 
Luft. 
slaaet, var det den ogsaa muligt at angive de 
rigtige Midler for at forhindre Ondet. 
Dette kun til en hos os vel 
flødig foreløbig Orientering over, hvad Plante- 
Da dette af Plantefysiologien var fast- 
neppe over- 
fysiologi er, og hvad den ,kan nytte til*, og 
det sidste er jo mange det vigtigste. Det er 
imidlertid klart, at ikke alle Dele af denne Vi- 
denskab har en lige fremtrædende og iøinefal- 
dende praktisk Nytte, men det skulde vel neppe 
være nødvendigt at sige, at alt, hvad der bidra- 
ger til at øge vort Kjendskab til Plantens Liv, 
har sin store Berettigelse og Nytte, selv om 
umiddelbare praktiske Forhold ikke berøres deraf. 
115 
Det er netop mange slige enkelte, tilsyneladende 
praktisk uvigtige Spørgsmaal, der gjør enhver Del 
af vor Viden til en methodisk og sammenhæn- 
gende Videnskab, som alene er istand til at op- 
fylde de Fordringer om ,praktisk Nytte*, som 
man er fuldt berettiget til at stille til den, og 
det i langt høiere Grad end det sædvanlig 
gjøres. 
Tilsyneladende praktisk unyttige, men for 
Plantefysiologien af den allerstørste Vigtighed, 
er nu de Spørgsmaal, som har været Gjenstand 
for de Undersøgelser, jeg her vil berette om; 
jeg maa imidlertid bede Læseren om Undskyld- 
ning, om jeg nødes til at plage ham med en 
lidt vidtløftig Fremstilling, men Themaet er et 
hos os saa ukjendt, at dette ikke godt lader sig 
undgaa. *) 
Lægger vi Frø af en eller anden Plante f. 
Ex. en almindelig Prunkbønne, der for Plante- 
fysiologen er det samme som Kaninen for Dy- 
refysiologen, i Jorden, saa vil efter nogle Da- 
ges Forløb Roden gjennembryde Frøskallen, og 
efter en Uges Tid vil den have en.Længde 
af flere Centimeter.  Tager man nu Bønnerne 
ud af Jorden, vil man se, at Rødderne hos alle- 
sammen, hvorledes de end var lagt fra først af, 
Lad os 
nu tage et Par saadanne Frø med ganske lige 
fe) te) 
har stillet sig aldeles lodret nedover. 
Rødder og med Knappenaale fæste dem i Laaget 
paa en meget vidhalset Glaseylinder, der er halvt 
fyldt med Vand, saaledes at Rødderne nu kom- 
mer til at staa horizontalt i det med Fugtighed 
Vandfladen. 
tige Luft voxer nu Rødderne ganske godt, 
mættede Rum over I denne fug- 
og 
man har Anledning til gjennem den klare Glas- 
Allerede efter et Par 
Timers Tid vil man, hvis det er varmt i Veiret, 
eylinder at se hvorledes. 
og man har sørget for at holde Luften godt 
fugtig, se, at Spidsen af Roden istedenfor at 
voxe videre 1 en ret Linie begynder at krumme 
der lidt efter lidt 
bliver stærkere (se Fig. I b) og tilsidst bevir- 
sig nedover i en svag Bue, 
ker, at den yderste Del af Roden atter staar 
*) Undersøgelserne er publicerede i Bertchte der 
deutschen botamntschen Gesellschaft Bd. IT Hefte 2 
og 5 under Titel: Die Funktion der Spitze bei den 
Richtungsbewegungen der Wurzeln, I. Geotropismus, 
II. Galvanotropismus, og vil følges af et Par an- 
dre, fornemmelig over Lysets Indvirkning, som 
jeg for Tiden er beskjæftiget med at undersøge. 
