118 
fandt jeg nu ved at skjære Spidsen bort paa 
Rødder af de forskjelligste Planter, at de aldrig 
krummede sig nedover som Følge af Tyngde- 
kraften, naar man skar saameget som 1,5 mm. 
bort; 
det forekomme, 
hvis man derimod tar mindre væk, kan 
at der alligevel indtræder en 
Krumning. Darwins Resultat var altsaa herved 
bekræftet, og Wiesners Forsøg vist at være unøi- 
agtige; desuden var jeg ved Maalninger af Til- 
dette 
af den Grund nemlig, at 
væxten istand til at paavise, hvorfor 
sidste var Tilfældet, 
Wiesner lod sine Rødder voxe under ugunstige 
Qmstændigheder og uden at sørge for tilstræk- 
kelig Fugtighed, hvorved der fremkommer rent 
sygelige Krumninger, hvilke han maa have for- 
vexlet med de geotropiske. Den Forklaring 
Wiesner havde givet for at Rødder med afskaa- 
ren Top voxer lige ud: at de voxer for svagt 
til at kunne krumme sig, viste sig ogsaa falsk 
og beroende paa sygelige Tilstande, idet de af- 
skaarne Rødder voxer mindst lige godt som de 
hele, naar man vel at mærke sørger for, at de 
ikke tørrer ud. TI den seneste Tid er ogsaa mine 
Resultater paa det fuldstændigste bekræftet af 
en andén Botaniker, idet han søgte at finde ud, 
hvilke bestemte Celler af Spidsen der maatte 
skjæres bort for at forhindre Krumning, hvilket 
i Parenthes sagt ikke lykkedes ham, og ogsaa 
neppe vil lade sig bestemme ad umiddelbar ex- 
perimental Vei. 
EFfterat det saaledes var fastslaaet, at Dar- 
wins Forsøg var rigtige, maatte det Spørgsmaal 
stille sig: Er der ingen anden Forklaring af 
dette Fænomen mulig, end den, at Spidsen skal 
være en Slags Hjerne? og det maa indrømmes, 
at en saadan Mulighed nok er tilstede. Man 
kan nemlig tænke sig, at selv om Rødderne 
efter at være ,toppede* (om vi vil bruge dette 
Ord for Afskjæringen af Spidsen, der med et 
fremmed Ord paa tysk kaldes ,;decapitiren*) 
voxer lige stærkt som før, saa kan dog den Be- 
skadigelse de lider ytre sig deri, at deres Evne 
til at ,,føle* Tyngdekraften afstumpes: den øvre 
Del kunde tænkes ved Operationen at være lige- 
som bedøvet. For at prøve denne Mulighed be- 
nyttede jeg to Experimenter; for det første skar 
jeg ikke Spidsen af, men gjorde kun med er 
skarp Kniv et Indsnit rundt om Roden 1—2 mm. 
Herved beholder Roden altsaa sin 
der ellers maa voxe ud fra nyt af, og 
fra Spidsen. 
Spids, 
Beskadigelsen er derfor særdeles meget mindre 
end 1 det første Tilfælde. 
heller ikke de ,omskaarne* Rødder var istand 
For det andet kunde man 
forsøge om ikke en stærkere Kraft end Tyngde- 
kraften, men af samme Art, var istand til hos 
En 
saadan stærkere Kraft er nu Centrifugalkraften. 
Det viste sig, at 
til at krumme sig. 
toppede Rødder at frembringe Krumning. 
Lader man Rødder voxe lodret i en Kasse, der 
ved Hjælp af en Maskine sættes i en meget 
hurtig omdreiende Bevægelse, saa vil den ikke 
mere voxe nedover, men udover fra Omdreinings- 
axen i Centrifugalkraftens Retning, og Centrifu- 
galkraften kan man gjøre saa stærk eller svag. 
man vil. Jeg benyttede en Centrifugalkraft, der 
var 25 Gange saa stor som Tyngdekraften og 
lod Rødderne voxe i fugtig Sagspaan, hvori de 
almindelig dyrkes ved fysiologiske Forsøg og hvor 
de trives meget godt. Det viste sig, at medens 
hele Rødder voxede vandret udover, beholdt de 
toppede sin oprindelige vertikale Retning. Ved 
disse Forsøg, der er de to første nye, der er 
udført for at komme paa det rene med Hjer- 
nefunktionen, blev det gjort meget sandsyn- 
ligt, at der virkelig maa tillægges Spidsen en 
ganske eiendommelig Hjernefunktion, som man 
tidligere ikke har kjendt hos Planterne. Kun 
et Forsøg kunde imidlertid give absolut Sik- 
kerhed herfor. 
saaledes, at Tyngdekraften virkede paa Spidsen 
Hvis man kunde indrette det 
alene, men ikke paa den Del af Roden der vir- 
kelig krummer sig, og der alligevel indtraadte 
. Krumning, vilde dette være det forlangte Bevis 
i den ønskeligste Skarphed. Det lader sig imid- 
lertid ikke gjøre. Vi kan nok, ved at lade Ro- 
den dreie sig langsomt om en horizontal Axe, 
eliminere Tyngdekraftens Virkning, saa der 
ingen Krumning indtræder, men lokalisere 
dens Indvirkning paa en enkelt liden Del af 
Planten, 
gribe til andre Midler, som jeg i det følgende 
det er ugjørligt. Jeg maatte derfor 
skal omtale, idet jeg behandler en Krumning 
Roden udfører i den elektriske Strøm eller 
s Galvanotropismen*, som denne Bevægelse kaldes. 
Elfving fandt i 1882, at naar man satte 
Rødder i et Kar med Vand, igjennem hvilket 
man ledede en elektrisk Strøm, saa voxede Rød- 
derne ikke mere ret nedover, men gjorde en 
Krumning mod den positive Pol. Am Fig. 2 er 
pp de to Metal- eller bedre Kulplader, der staar 
