Det vulkanske Udbrud paa Krakatau den 
26de, 27de og 28de August 1883. 
(Forts. fra forr. No.). 
Det grovere Materiale er forstørstedelen 
fundet indenfor en Kreds med 15 Kilometers 
Radius, enkelte Stykker af en Næves Størrelse 
er slynget ud i en Afstand af 40 km. —Inden- 
for Kredsen med 15 Kilometers Radius naar 
Tykkelsen af Gruslaget 20—40 Meter. Paa 
. Sydsiden af Øen Krakatau var Askehobene paa 
sine Steder 60 ja endog 80 Meter høje. Højere 
oppe bliver de mindre, saa at Bjergknauser og 
omstyrtede Trær kommer tilsyne i de dybe Kløf- 
ter, som Vandløbene har dannet i dette løse 
Materiale. 
I Overfladen var de tykkere Askelag paa 
den Tid, da Hr. Verbeek besøgte Krakatau, af- 
kjølede, i Dybet var de endnu stærkt ophedede, 
saaledes at varmt Vand og Damp trængte frem 
af Regn-Furerne. Qgsaa paa Verlaten-Eiland, 
paa Lang-Eiland, paa de nydannede Smaaøer 
Steers og Calmeyer, ja selv paa den længere 
borte liggende Sebessi saa man her og der 
Damp stige tilvejrs. Paa Krakatau ligger til 
og med Træstammer, som er forkullede af op- 
hedet Aske, endnu i Nærheden af Brudkanten, 
hvor Luften har Tilgang, og ulmer og udsen- 
der her og der Røg ja om Natten endog en 
Lysning. Disse Brande er det især, der har 
sat Rygter om endnu vedvarende vulkansk Virk- 
somhed paa Krakatau i Qmløb. 
En Bestigning af Fjeldet fra Sydsiden er 
paa Grund af Pimpstenshougene besværlig, men 
lader sig dog udføre. Fra det nordvestlige 
Hjørne kunde Hr. Verbeek trænge frem langs 
Brudkanten til 20 Meter under Toppen, som 
efter hans Opgave ligger 831 Meter over Ha- 
vet. Toppens Omgivelse er ifærd med at forvitre. 
Mellem Krakatau og Sebessi ligger en 
uhyre Ansamling af Pimpsten, som ganske har 
fyldt Søen og paa de to Steder, Steers- og 
Calmeyers-Ø, rager op over Havet. 
I de første Meddelelser om Udbrudet ta- 
les der om 16 nydannede Kratere mellem Kra- 
katau og Sebessi; deres Tal er dog 1 senere 
Ffterretninger reduceret til 4—6. De har al- 
drig eksisteret, men man har taget saadanne 
Grusansamlinger som de to nysnævnte for Vul- 
kaner, noget som let kunde hænde kort efter 
Udbrudet, medens der endnu steg Vanddamp 
tilvejrs fra dem. Den finere Aske er fløjet i 
østlig Retning til Bandong (250 Kilom.), mod 
NNW til Singapore og Bengalis (8385 og 915 
Kilom.), mod SW lige til Kokosøen (1200 Ki- 
lom. fra Krakatau). Den har udbredt sig over 
et Fladerum paa mindst 750000 Kvadratkilom., 
større end Østerrig-Ungarn og større end det 
tydske Rige, Danmark, Nederlandene og Bel- 
120 
gien. Den uregelmæssige Fordeling er aaben- 
bart bevirket af de herskende nordostlige og 
sydostlige Vinde. 
Finere Partikler er faldt ned paa Skibe i 
endnu meget større Afstand, og det allerfineste 
Støv er, fordelt i større Mængder Vanddamp, 
blevet svævende i Atmosfærens højeste Lag i 
meget lang Tid. Det har, ført med af Vinden, 
gjort Rejsen Jorden rundt og har efter Hr. Ver- 
beeks Mening været Aarsag til den blaa og 
grønne Farvetone, der har ledsaget Solens Op- 
og Nedgang, medens det over hele Himlen ud- 
bredte mørkrøde Lysskjær maa tilskrives lLy- 
sets Brydning i Iskrystaller, som er dannede 
ved Kondensationen af Vanddampmasserne. 
At virkelig vulkansk Aske har udbredt 
sig lige til Europa er godtgjort ved Undersø- 
gelse af Sne i Spanien og af Regn, som først 
i December faldt i Nederlandene. 
Den 20de Mai 1888 blev Højden af Vand- 
dampsøjlen ombord paa den tyske Korvet ,Eli- 
sabeth* maalt til mindst 11000 Meter. 
Dersom denne Angivelse fortjener Tiltro, 
kan Højden af Vanddampsøjlen ved de langt 
voldsommere Eksplosioner den 26de og 2"de 
August meget vel anslaaes til 15—20 Kilom. 
Efter en med største Omhu opgjort Bereg- 
ning angiver Hr. Verbeek Volumet af udkastet 
fast Materiale til 18 Kubikkilom. og det med 
den Bemærkning, at dette Tal snarere er for 
lidet end for stort og det maaske 2—3 Kubik- 
kilom. 
Ifølge Junghuhns Beregning kastede Tam- 
bora paa Sumbawa i Aaret 1815 ud ikke min- 
dre end 317 Kubikkilom. Dette Tal, som støt- 
ter sig. til temmelig sparsomme Data, maa efter 
Verbeeks Mening reduceres til 150—200 Kub.- 
kilom., men er selv da 8—1i Gange saa stort 
som det netop for Krakatau opgivne. Dengang 
var paa Madura, 500 Kilom. fra Tambora, So- 
len i 3 hele Dage totalt formørket af Aske- 
regn, medens Mørket i Aug. 1883 kun varede 
nogle Timer. 
Af disse 18 Kub.kilom., hvis Vægt ud- 
gjør gode 360 Bill. Kilo, falder ikke mindre 
end 12 Kub.kilom. indenfor Kredsen med 15 
Kilom. Radius. Mellem Krakatau og Sebessi 
var Dybden ikke mere end 36 Meter; her er 
Lagets Tykkelse næsten ligesaa stor, og derved 
er Farvandet gjort aldeles ufarbart. Mellem 
15 og 221/» Kilom. er Askelagets midlere Tyk- 
kelse 1—1.5 Meter, mellem 221/, og 40 Kilom. 
er den 0.3 Meter, derfra og til 50 Kilom. er 
den 0.2 Meter. Et Fænomen, der er vel værd 
at lægge Mærke til, er de vældige Havbølger, 
som under Udbrudet oversvømmede Kysterne i 
Sundastrædet, tilintetgjorde en Mængde Byer 
og kostede mere end 30000 Mennesker Livet. 
Med Hensyn til Tidsbestemmelserne . for 
disse Havbølger raader der stor Usikkerhed. 
NE 0 
